ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 березня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 915/679/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Діброви Г.І.
суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , м. Миколаїв 
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023, проголошене суддею Олейняш Е. М. у м. Миколаєві
у справі № 915/679/22
за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙМІЖНАРОДНИЙ БАНК» , м. Київ
до відповідачів:
Товариства з обмеженою відповідальністю «ВУЛКАН-Н», м. Миколаїв
ОСОБА_1 , м. Миколаїв
про стягнення заборгованості в сумі 108 244 грн. 78 коп.

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», м. Київ звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВУЛКАН-Н», м. Миколаїв та солідарного з ним боржника ОСОБА_1 , м. Миколаїв заборгованість за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ODE-Ов-12245 від 05.03.2021 з додатковою угодою № 1 від 11.02.2022 та договором поруки № МБ-ODE-П-12245/1 від 05.03.2021, яка станом на 27.11.2022 (включно) складає 108  244 грн. 78 коп., з яких: 99 317 грн. 80 коп. - заборгованість за сумою кредиту; 7  139 грн. 81 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1  787 грн. 17 коп. - заборгованість за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту та відшкодувати судовий збір в сумі 2 481 грн. з відповідачів.
В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "ВУЛКАН-Н" (позичальником) умов укладеного між Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВУЛКАН Н» договору про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ODE-Ов-12245 від 05.03.2021 з додатковою угодою № 1 від 11.02.2022, а саме ,щодо своєчасного та в повному обсязі погашення суми заборгованості овердрафту в розмірі 99  317 грн. 80 коп.
Позивач також зазначає, що в забезпечення виконання кредитних зобов`язань між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № МБ-ODE-П-12245/1 від 05.03.2021.
В зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору (основного зобов`язання), банк звернувся до суду із даним позовом про стягнення в солідарному порядку суми заборгованості з відповідачів (позичальника та поручителя).
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 у справі №915/679/22 (суддя Олейняш Е.М.) позов задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУЛКАН-Н", Бузький бульвар 1-Б/3, кв. 1, м. Миколаїв, 54015 (код ЄДРПОУ 36057266) та відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), АДРЕСА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь позивача Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070 (код ЄДРПОУ14282829) заборгованість за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ODE-Ов-12245 від 05.03.2021 з додатковою угодою № 1 від 11.02.2022 та договором поруки № МБ-ODE-П-12245/1 від 05.03.2021, яка станом на 27.11.2022 (включно) складає:
- 99  317 грн. 80 коп. (дев`яносто дев`ять тисяч триста сімнадцять грн. 80 коп.) - заборгованість за сумою кредиту;
- 1  364 грн. 64 коп. (одна тисяча триста шістдесят чотири грн. 64 коп.) - заборгованість за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту. 
Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 2 481 грн. сплаченого судового збору.
В решті позову відмовлено.
Суд першої інстанції в частині задоволених позовних вимог послався на те, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення відповідачем-1 своїх зобов`язань в частині повного їх повернення у встановленому договором та Правилами порядку і строки, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачами та зазначив, що відповідачами не подано доказів погашення відповідачами заборгованості за договором про надання банківської послуги, строк оплати якої настав. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог банку про стягнення з боржника (позичальника) та поручителя в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором (заборгованості за основною сумою овердрафту) в розмірі 99  317 грн. 80 коп. та заборгованості за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту в сумі 1  364 грн. 64 коп. 
В решті позову в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 7 139 грн. 81 коп. та заборгованості за комісійною винагородою в сумі 422 грн. 53 коп. судом відмовлено у зв`язку з безпідставністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

ОСОБА_1 , м. Миколаїв з рішенням суду першої інстанції не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023р. у справі № 915/679/22 в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , м. Миколаїв та закрити провадження у справі в цій частині позовних вимог, а також судові витрати покласти на позивача у справі.
Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням всіх обставин справи.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи та прийнятті оскаржуваного рішення не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, викладені у рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають встановленим обставинам справи, судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставами згідно ст. 277 Господарського процесуального кодексу України для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області у даній справі та закриття провадження в даній справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.
Також, апелянт зазначає, що не отримував ухвал господарського суду першої інстанції про дату, час та місце судового засідання у зв`язку з тим, що з початку повномасштабної війни РФ проти України з 24.02.2022 року виступив добровольцем, був мобілізований та по теперішній час проходить військову службу в Збройних Силах України.
Щодо порушення судом норм процесуального права, то апелянт зазначає, що місцевий господарський суд не мав права відкривати провадження у даній справі в частині позовних вимог до відповідача 2, а відкривши провадження, зобов`язаний був закрити його у зв`язку з непідсудністю справи в частині вимог до відповідача 2 та роз`яснити позивачу про право на звернення із позовом до фізичної особи в порядку цивільного судочинства.
ОСОБА_1 , м. Миколаїв зазначає, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів,  укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
На думку відповідача 2, він, ОСОБА_1 був залучений до участі у справі як відповідач на підставі договору поруки № МБ-ОБЕ-П-12245/1 від 05.03.2021, який укладений позивачем - юридичною особою з фізичною особою і тому спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Натомість, суд першої інстанції на зазначене увагу не звернув, чим допустив неправильне застосування норм процесуального права.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 року клопотання ОСОБА_1 , м. Миколаїв про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, поновлено ОСОБА_1 , м. Миколаїв пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 у справі №915/679/22, справу вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 клопотання ОСОБА_1 , Миколаїв про зупинення провадження у справі №915/679/22 задоволено, апеляційне провадження у справі № 915/679/22 зупинено до припинення перебування ОСОБА_1 , Миколаїв у складі Збройних Сил України.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у задоволенні заяви Акціонерного товариства  ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК  про відмову від частини позовних вимог відмовлено. Апеляційне провадження у справі №915/679/22 зупинено до припинення перебування ОСОБА_1 , Миколаїв у складі Збройних Сил України.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2024 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 року у справі №915/679/22 до свого провадження колегією суддів у новому складі. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 поновлено апеляційне провадження у справі №915/679/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 року.
24.09.2023 року через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙМІЖНАРОДНИЙ БАНК», м. Київ надійшов відзив (вх. №2394/23), у якому позивач просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 у справі №915/679/22 залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
В обґрунтування даного відзиву позивач зазначає, що оскільки п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до юрисдикції господарських судів такі справи - у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та - у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України порука є видом забезпечення виконання зобов`язань, тобто, договір поруки, укладений між позивачем та відповідачем 2 - це правочин, укладений для забезпечення виконання зобов`язання відповідача 1 перед позивачем.
Тому, позивач вважає, що розгляд спору між позивачем та відповідачем 2 відноситься до юрисдикції господарського суду. Також, позивач вказує, що відповідач 2 жодних порушень норм матеріального права при ухваленні рішення судом у скарзі не зазначає. 
Приписи п. 1 ч. 5   ст. 12 Господарського процесуального кодексу України  визначають, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму на 01 січня відповідного року (що станом на момент подання позову у даній справі складає 3028 грн.).
В порядку спрощеного провадження за законом підлягають розгляду малозначні справи, і в даному випадку, єдиним критерієм для такого розгляду є саме ціна позову.
Судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку справа № 915/679/22 відповідає ознакам малозначної справи за законом, оскільки ціна позову складає 108 244 грн. 78 коп.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 у справі №915/679/22 є таким, що не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Так, 05.03.2021 між Акціонерним товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВУЛКАН-Н" (клієнт) укладено договір про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ODE-Ов-12245.
Договір підписано уповноваженими представниками сторін в добровільному порядку, належним чином, без заперечень та зауважень та скріплено печатками сторін. 
Умовами договору сторони передбачили наступне: 
А8 Ліміт банківської послуги: 170 000 грн. (сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок)
А9 Ліміт овердрафту на перший період дії ліміту овердрафту: 95 000 грн. (дев`яносто п`ять тисяч гривень 00 копійок) 
А10 Дата закінчення строку дії ліміту банківської послуги: 25 лютого 2022 року
А16 Розмір комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту: 0, 5 (нуль цілих п`ять десятих відсотка) від розміру максимальної заборгованості за основною сумою овердрафту, визначеної на кінець дня в періоді нарахування.
Відповідно до п. 1.1 договору термін «Правила» використовується в цьому договорі в наступному значенні: типові ПРАВИЛА НАДАННЯ АТ «ПУМБ» БАНКІВЬКОЇ ПОСЛУГИ - ОВЕРДРАФТУ «ЛЕГКИЙ» КОРПОРАТИВНИМ КЛІЄНТАМ МАЛОГО БІЗНЕСУ, що розміщується на інтернет-сайті банку (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/). Всі інші терміни, що використовуються в цьому договорі, мають значення, наведені у правилах.
Підписаний клієнтом цей договір разом з Правилами, які викладені на сайті банку, складає укладений між клієнтом та банком договір, що підтверджується підписом клієнта у цьому договорі.
Згідно з п. 1.2 договору банк надає клієнту банківську послугу - Овердрафт «Легкий» (далі - овердрафт), а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі, правилах, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківської послуги.
Відповідно до п. 1.4 договору надання овердрафту здійснюється в межах розміру ліміту банківської послуги, визначеного в п. А.8 преамбули договору, та строку дії ліміту банківської послуги, визначеного в п. А.10 преамбули договору з урахуванням положень, зазначених в п. 3.8 договору. 
Відповідно до п. 3.2 додаткової угоди з моменту укладення цього договору Правила стають його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 3.8 договору цей договір, якщо він укладений в письмовій формі у вигляді паперового документа:
- набирає чинності з дати підписання цього договору про надання банківської послуги овердрафт «Легкий» обома сторонами;
- складений в 2 (двох) оригінальних примірниках (один для банку, один для клієнта), кожен з яких має рівну юридичну силу. 
Цей договір діє до моменту виконання сторонами належним чином і у повному обсязі всіх взятих на себе зобов`язань або до моменту його припинення/розірвання в порядку, передбаченому Правилами. 
Якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) календарних днів до припинення дії ліміту банківської послуги не заявить про свій намір щодо припинення дії договору шляхом направлення повідомлення іншій стороні будь-яким із способів та в порядку, передбачених п. 10.3 правил, строк дії ліміту банківської послуги вважатиметься продовженим до 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, аналогічно зазначеному в п. А10 договору, на кожний наступний рік. Продовження строку дії ліміту банківської послуги відбувається автоматично, без підписання сторонами будь-яких додаткових угод. 
В подальшому 11.02.2022 між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВУЛКАН-Н» (клієнт) укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ODE-Ов-12245 від 05.03.2021, відповідно до якої змінили, зокрема, дату закінчення строку дії ліміту банківської послуги: 25 січня 2023 року.
Додаткова угода № 1 підписана  уповноваженими представниками сторін в добровільному порядку, належним чином, без заперечень та зауважень та скріплена печатками сторін. 
Відповідно до п. 1.2 додаткової угоди з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту визначення ліміту овердрафту на наступний період відповідно до умов договору клієнт має право користуватись лімітом овердрафту в розмірі 0 гривень. 
Відповідно до п. 2.1 додаткової угоди у разі укладення цієї додаткової угоди у вигляді паперового документа (на паперовому носії) вона набирає чинності з дати її підписання обома сторонами. 
До позовної заяви, також було додано Правила надання АТ «ПУМБ» банківської послуги - овердрафту "Легкий" корпоративним клієнтам малого бізнесу (в редакції, яка діє з 05.11.2021) (далі - Правила).
Терміни у Правилах використано в наступних значеннях:
- договір про надання банківської послуги/договір - договір про надання банківської послуги - Овердрафт «Легкий», який укладений між банком та клієнтом на підставі запропонованих банком умов типових Правил надання банківської послуги, що містить посилання на Правила як на невід`ємну частину договору;
- овердрафт - банківська послуга, відповідно до якої банк надає клієнту кредит частинами, кожна з яких надається шляхом сплати з поточного рахунку розрахункових документів клієнта на суму, що перевищує кредитовий залишок, з утворенням дебетового залишку в межах ліміту овердрафту. 
- ліміт овердрафту - допустимий дебетовий залишок на поточному рахунку клієнта, що визначається відповідно до умов договору та цих Правил.
  На перший період дії ліміту овердрафту розмір ліміту овердрафту зазначається у п. А9  договору. 
- дебетовий залишок (дебетове сальдо) - сума виконаних банком розрахункових документів клієнта за поточним рахунком понад кредитовий залишок. Дебетовий залишок показує розмір заборгованості за основною сумою овердрафту;
- заборгованість за основною сумою овердрафту - наявність дебетового залишку за поточним рахунком на кінець операційного дня;
- період дії ліміту овердрафту - проміжок часу, який починається з першого банківського дня, наступного за 11 (одинадцятим) числом кожного календарного місяця, а закінчується в день, що передує першому банківському дню, наступному за 11 (одинадцятим) числом наступного календарного місяця, з такими виключеннями: перший період дії ліміту овердрафту починається з дня укладення договору; останній період дії ліміту овердрафту закінчується датою настання однієї з наступних подій, в залежності від того, яка з них настане раніше: останній день строку дії ліміту овердрафту, зазначеного в договорі, або день, в який клієнт зобов`язаний достроково погасити заборгованість за основною сумою овердрафту відповідно до умов договору;
- період безперервного користування овердрафтом - проміжок часу, протягом якого безперервно існував дебетовий залишок за поточним рахунком клієнта. Період безперервного користування складає не більш 90 (дев`яноста) календарних днів (включно) з дати виникнення заборгованості за овердрафтом. 
Відповідно до п. 2.1 Правил відповідно до положень договору про надання банківської послуги банк надає клієнту банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в такому договорі та у цих Правилах відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківської послуги. 
Відповідно до п. 2.3 Правил умови надання банківської послуги - овердрафту «Легкий», що може надаватися в рамках договору про надання банківських послуг:
2.3.1 відповідно до банківської послуги банк надає клієнту кредит у вигляді овердрафту на поповнення оборотного капіталу в межах статутних цілей діяльності клієнта, в т.ч. на придбання сировини та матеріалів, оплату товарів та послуг, виплату заробітної плати, сплату податків, інші поточні потреби, пов`язані з господарською діяльністю клієнта, в т.ч. на оплату процентів, комісійних винагород, пені та штрафних санкцій, які клієнт зобов`язаний сплатити банку за договором або будь-якими іншими договорами, що укладено між банком та клієнтом.
2.3.2 надання клієнту овердрафту/частини овердрафту відбувається шляхом оплати з поточного рахунку, зазначеного в п. А11 договору, розрахункових документів клієнта за цільовим призначенням згідно п. 2.3.1 цих правил (та/або шляхом здійснення договірного списання у передбачених будь-якими договорами між банком та клієнтом випадках у порядку, встановленому в п. 6.7 цих правил) на суму, яка перевищує кредитовий залишок на такому рахунку, але в межах ліміту овердрафту, який діє у відповідний період згідно з п. 2.3.7 цих правил. Датою надання овердрафту вважається день оплати з поточного рахунку розрахункових документів клієнта та/або здійснення договірного списання на суму, що перевищує кредитовий залишок на такому рахунку.
2.3.3 проценти за користування овердрафтом нараховуються банком за ставкою, яка визначена в п. А12 договору про надання банківської послуги.
2.3.4 нараховані проценти за овердрафтом повинні сплачуватись клієнтом у строки, передбачені п. 4.3.4 розділу 4 цих правил.
2.3.5 незважаючи на положення п. А12 преамбули договору, проценти за користування овердрафтом/частиною овердрафту на розмір, що не повернутий у строки, передбачені договором, нараховуються банком за підвищеною ставкою (процентна ставка на прострочену заборгованість) у розмірі, передбаченому п. А.13 преамбули договору з першого дня прострочення повернення кредитних коштів до тієї дати, коли порушене зобов`язання буде виконано.
2.3.7 ліміт овердрафту на кожен період дії ліміту овердрафту визначається (в межах ліміту банківської послуги, зазначеної в п. А8 преамбули договору) на підставі договору, цих правил і не потребує укладання між сторонами окремих угод з цього приводу. Користуючись принципом свободи договору, клієнт підписанням договору про надання банківської послуги надає право банку в будь-який момент дії такого договору зменшити ліміт акцептованого банком овердрафту, банк на підставі письмової заяви клієнта має право також збільшити ліміт овердрафту (але не більше ліміту банківської послуги) до закінчення поточного періоду дії ліміту овердрафту.
У випадку, якщо ліміт овердрафту, розрахований на наступний період дії ліміту овердрафту, є меншим ніж 50 000, 00 (п`ятдесят тисяч) гривень, ліміт визначається на рівні 0, 00 (нуль грн.. 00 коп.) гривень. У випадку, якщо ліміт овердрафту, розрахований на наступний період дії ліміту овердрафту є більшим, ніж ліміт банківської послуги, ліміт визначається на рівні ліміту банківської послуги.
З моменту підписання договору до моменту визначення ліміту овердрафту на наступний період, відповідно до умов цих правил та договору, клієнт має право користуватись лімітом овердрафту в розмірі, зазначеному в п. А9 преамбули договору.
Банк направляє клієнту повідомлення про ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту, в якому (повідомленні) зазначає ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту. Зазначене повідомлення банк направляє клієнту не пізніше 1 (одного) банківського дня, наступного за 7 (сьомим) числом кожного календарного місяця, наступного за розрахунковим періодом. У разі, якщо ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту дорівнює ліміту овердрафту за попередній період, банк може не направляти клієнту зазначених повідомлень. Ліміт овердрафту на наступний період починає діяти незалежно від дати та/або факту отримання клієнтом відповідного повідомлення від банку. Повідомлення про ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту банк направляє клієнту відповідно до п. 10.3 цих Правил.
2.3.8. якщо згідно цих Правил було визначено розмір ліміту овердрафту, який є меншим, ніж існуюча на такий момент заборгованість за основною сумою овердрафту, то частина заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує ліміт овердрафту, має бути погашена клієнтом першочергово не пізніше дня, що передує встановленню нового (зменшеного) ліміту овердрафту. У випадку непогашення клієнтом частини заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує ліміт овердрафту, з дати встановлення нового (зменшеного) ліміту овердрафту, така частина заборгованості за основною сумою овердрафту вважається простроченою заборгованістю, на неї нараховуються проценти, розраховані виходячи з розміру процентної ставки на прострочену заборгованість (зазначеного у договорі), а банк першочергово спрямовує кошти клієнта (його поручителів) на погашення частини заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує поточний ліміт овердрафту. 
2.3.10 у випадку виникнення простроченої заборгованості клієнта за овердрафтом до дати закінчення строку дії ліміту овердрафту, сторони домовились про наступне:
- в день виникнення простроченої заборгованості клієнт втрачає право користування овердрафтом до моменту погашення простроченої заборгованості; 
- після погашення простроченої заборгованості ліміт овердрафту відновлюється до розміру, що діяв на момент виникнення простроченої заборгованості або іншого розміру, визначеного банком.
2.3.11 строк дії періоду безперервного користування овердрафтом не може перевищувати 90 (дев`яноста) календарних днів (включно) з дати виникнення першої заборгованості за основною сумою овердрафту після укладення договору та/або з дати виникнення першої заборгованості за основною сумою овердрафту після закінчення строку дії кожного попереднього періоду безперервного користування овердрафтом. 
Клієнт зобов`язаний здійснювати погашення всієї заборгованості за основною сумою овердрафту шляхом забезпечення наявності кредитного залишку на поточному рахунку не пізніше останнього дня строку дії періоду безперервного користування овердрафтом, але в будь-якому разі не пізніше дати закінчення строку дії ліміту банківської послуги, зазначеної у п. А10 договору з урахуванням положень, зазначених в п. 3.8 договору (в залежності від того, яка з дат настане раніше). Якщо останній день строку погашення (останній день строку дії періоду безперервного користування овердрафтом або дати закінчення строку дії ліміту банківської послуги) припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то погашення повинно бути здійснено не пізніше першого банківського дня після закінчення строку погашення.
Відповідно до п. 2.6 Правил всі вище перелічені умови повинні бути виконаними, дотриманими та чинними в матеріальному сенсі, та всі документи і угоди/ договори, на які є посилання в цих Правилах, повинні бути чинними на кожну дату надання Овердрафту згідно Договору. У зв`язку із здійсненням Національним банком України державного регулювання діяльності банків з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів, в тому числі, але не виключно, шляхом уживання заходів щодо упередження кризових явищ у банківській системі, при прийнятті Національним банком України рішень, які встановлять будь-яке обмеження/заборону/мораторій щодо здійснення Банком активних операцій, Банк має право протягом строку дії договору, незважаючи на положення цієї статті та настання і чинність всіх вище перелічених умов, не виконувати встановлений договором обов`язок щодо надання клієнту овердрафту в порядку, передбаченому договором та цими Правилами. 
Відповідно до п. 3.1.1 Правил кожна з перелічених нижче подій повинна тлумачитись як несприятлива подія, зокрема: несплата клієнтом будь-якої суми, що належить до сплати на користь банку згідно договору (в т.ч. цих Правил), у передбачений ними строк, та/або невиконання або неналежне виконання будь-яких інших обов`язків за договором та/або за іншими угодами, укладеними між сторонами.
Відповідно до п. 3.2 Правил у випадку виникнення будь-якої зазначеної вище несприятливої події банк має право, повідомивши про це клієнта шляхом направлення клієнту повідомлення відповідно до п. 10.3. цих Правил, призупинити подальше надання банківської послуги, незважаючи на наявність вільного ліміту, встановленого договором.
Відповідно до п. 3.3 Правил сторони домовились, що для клієнта встановлені наступні наслідки настання несприятливих подій: банк набуває право вимагати від клієнта достроково повернути наданий клієнту кредит, а клієнт зобов`язаний, незважаючи на положення на 5.1, п. 5.4 розділу 5 цих Правил та положення договору, виконати таку вимогу банку і повернути отримані кредитні кошти в повному обсязі разом із платою за банківську послугу і штрафними санкціями, що підлягають сплаті клієнтом на користь банку згідно договору та цих Правил, в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту направлення банком відповідно до п. 10.3 цих Правил клієнту вимоги (повідомлення) про дострокове повернення кредиту. У разі невиконання клієнтом зазначеної вимоги банк має право здійснювати договірне списання грошових коштів з усіх рахунків клієнта в порядку, встановленому цими Правилами, для погашення зобов`язань клієнта.
Відповідно до п. 4.2 Правил платою за користування банківською послугою є проценти та комісійна винагорода.
Відповідно до п. 4.3 Правил
4.3.1 проценти нараховуються з використанням процентної ставки. Процента ставка за договором є фіксованою, тобто виражена числом. 
4.3.2 проценти за користування банківською послугою нараховуються у процентах річних із розрахунку 365 (триста шістдесят п`ять) днів на рік на підставі процентної ставки, зазначеної у договорі.
4.3.3 проценти нараховуються щоденно на фактичну суму заборгованості і за весь час фактичного користування кредитними коштами, наданими в рамках банківської послуги. Періоди нарахування процентів складає календарне число днів. 
Якщо інше не передбачене договором, датою закінчення періоду нарахування процентів є перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа місяця (без його урахування) або день, що передує даті повернення кредиту, а початком - дата надання кредиту та/або перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа місяця (з його урахуванням). 
Закінчення зазначеного у договорі строку надання банківської послуги - овердрафту не звільняє клієнта від обов`язку сплачувати відповідно до умов договору на користь банку проценти за користування кредитом за весь час прострочення клієнтом погашення заборгованості за кредитом. 
4.3.4 якщо інше не передбачено договором, нараховані проценти повинні сплачуватись клієнтом щомісячно не пізніше 1 (одного) банківського дня, наступного за 24 (двадцять четвертим) числом кожного місяця за відповідний період. 
Відповідно до п. 4.4 Правил комісійна винагорода за управління лімітом овердрафту
4.4.1 клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку комісійну винагороду за управління лімітом овердрафту у розмірі, зазначеному в п. А16 преамбули договору.
Призупинення або припинення надання овердрафту, з підстав передбачених договором, не створюють обов`язку банку повернути клієнту комісійну винагороду за управління лімітом овердрафту або її частину. 
4.4.2 Комісійна винагорода за управління лімітом овердрафту нараховується банком щомісячно, протягом дії договору. Період нарахування комісійної винагороди складає календарне число днів. Датою закінчення періоду нарахування комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту є перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа (без його урахування) або день, що передує даті закінчення строку дії ліміту банківської послуги, зазначеній в п. А10 договору, / даті дострокового розірвання договору, а початком - дата надання овердрафту та/або перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа (з його урахуванням).
4.4.3 нарахована комісія за управління лімітом овердрафту повинна сплачуватись клієнтом щомісячно, не пізніше 1 (одного) банківського дня, наступного за 24 (двадцять четвертим) числом кожного місяця (включно). Клієнт доручає банку самостійно списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для сплати нарахованої комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту, в порядку передбаченому п. 6.7 цих Правил. У разі відсутності відповідної суми для оплати нарахованої комісійної винагороди, не сплачена комісійна винагорода вважається простроченою. 
Відповідно до п. 5.1 Правил договір про надання банківської послуги - овердрафту «Легкий» набуває чинності з моменту його підписання банком і клієнтом (та скріплення печаткою банку та клієнта (за наявності у останнього печатки - у разі укладення такого договору у паперовому вигляді) та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за таким договором або до моменту його припинення/розірвання з підстав та в порядку, що передбачені договором (в тому числі цими Правилами) та/або чинним законодавством.
З додержанням вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги» №2155-VIII від 05.10.2017 та «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 договір може бути укладено у формі електронного документу, з накладенням електронних підписів уповноважених представників сторін. 
Відповідно до п. 5.2 Правил у випадку невиконання клієнтом умов договору такий договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання клієнта перед банком будуть виконанні належним чином в повному обсязі.
Відповідно до п. 6.4 Правил якщо будь-який термін платежу за договором припадає на небанківський день, то такий термін переноситься на перший наступний банківський день. Якщо останній день строку дії періоду безперервного користування овердрафтом припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, останнім днем строку дії періоду безперервного користування овердрафтом є перший за ним банківський день. Проценти за користування овердрафтом у даному випадку до останнього дня строку дії періоду безперервного користування овердрафтом (включно) нараховуються банком за стандартною процентною ставкою, зазначеною пункті А12 договору.
Відповідно до п. 7.1 Правил банк зобов`язується:
7.1.1 за умови належного виконання клієнтом взятих на себе зобов`язань за договором надати клієнту банківську послугу в порядку і на умовах, обумовлених договором.
Відповідно до п. 10.1 Правил ці правила є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 10.2 Правил в день підписання договору позичальник зобов`язаний ознайомитись з цими правилам на сайті банку за адресою: https://www.pumb.ua/.
Клієнт підтверджує факт ознайомлення з цими Правилами шляхом підписання договору. Після укладення договору з банком клієнт беззастережно зобов`язаний виконувати норми, встановлені цими Правилами та договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУЛКАН-Н" за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ОDЕ-Ов-12245 від 05.03.2021 між ПАТ "ПУМБ" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки № МБ-ОDЕ-П-12245/1 від 05.03.2021.
Договір поруки підписаний уповноваженими представниками сторін в добровільному порядку, належним чином, без заперечень та зауважень та скріплено печатками сторін.
Умовами договору поруки сторони передбачили наступне.
Відповідно до п. 1.1 договору поруки за цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання наступних зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо, боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ВУЛКАН-Н» (ідентифікаційний код юридичної особи 36057266) за основним зобов`язанням, до складу якого входить:
Договір про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ОDЕ-Ов-12245 від __березня 2021 року, з лімітом банківської послуги - 170 000, 00 грн. (сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок), дата закінчення строку дії ліміту банківської послуги - « 25» лютого 2022 року, стандартний розмір процентної ставки - 15, 9 (п`ятнадцять цілих дев`ять десятих) % річних, розмір процентної ставки на прострочену заборгованість - 35 (тридцять п`ять) % річних, з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до нього. 
Відповідно до п. 1.2 договору поруки у разі порушення боржником основного зобов`язання такий боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 
Відповідно до п. 2.1 договору поруки у разі порушення зобов`язання боржником (у тому числі невиконання та/або неналежного виконання боржником основного зобов`язання у строки, визначені договором, з якого випливає основне зобов`язання, поручитель зобов`язаний в перший день порушення боржником основного зобов`язання (або певної його частини) виконати таке основне зобов`язання (або певну його частину) (далі - «Термін виконання поручителем зобов`язання за цим договором»), незалежно від факту направлення йому кредитором відповідної вимоги. При цьому кредитор не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт порушення основного зобов`язання боржником. 
Відповідно до п. 4.1 договору поруки порука за цим договором припиняється у разі виконання основного зобов`язання в повному обсязі або якщо протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання кредитор не пред`явить позову до поручителя та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.
Відповідно до п. 5.5 договору поруки у разі укладення цього договору у вигляді паперового документа (на паперовому носії) договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, на виконання умов договору про надання банківської послуги - овердрафт "Легкий" МБ-ОDЕ-Ов-12245 від 05.03.2021 позивач (банк) встановив відповідачу (позичальнику) - овердрафт в межах ліміту, який на перший період дії становив 95 000 грн., а в подальшому 170 000 грн., що підтверджується оборотами по поточному рахунку № НОМЕР_2 відповідача (позичальника) за період з 05.03.2021 по 27.11.2022.
10.01.2022 банк відповідно до п. 2.3.7 Правил направив позичальнику повідомлення через систему Internet-banking ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому повідомив, що відповідно до умов договору овердрафтного кредитування № МБ-ОDE-Ов-12245 від 05.03.2021, починаючи з 12.01.2022 встановлюється ліміт овердрафту у розмірі 133 000 грн. на наступний період. 
13.04.2022 банк направив позичальнику повідомлення через систему Internet-banking ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому повідомив, що у зв`язку з введенням воєнного стану на території України з метою збереження позитивної кредитної історії клієнта, керуючись п. 2.6 Правил, банком прийнято рішення про призупинення надання банківської послуги за договором в частині позбавлення клієнта можливості здійснювати оплату розрахункових документів за рахунок овердрафту. Повідомлено, що усі грошові надходження будуть направлені на погашення заборгованості за договором. З 12.04.2022 поточна заборгованість за овердрафтом складає 124 807, 19 грн. 
18.04.2022 банк відповідно до п. 2.3.7 Правил направив позичальнику повідомлення через систему Internet-banking ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому повідомив, що у зв`язку з негативною динамікою оборотів за рахунком з урахуванням наявної заборгованості за договором, керуючись п. 2.3.7 Правил, банком прийнято рішення: починаючи з 18 квітня 2022 року встановити ліміт овердрафту у розмірі 0, 00 грн. (нуль грн. 00 коп.). 
Відповідно до довідки № 1 від 27.11.2022 об`єм чистих грошових надходжень позичальника у банку АТ «ПУМБ» за рахунком 713348510000000002600917271 склав: березень 2021 року - 475 302, 21 грн.; квітень 2021 року - 477 483, 25 грн.; травень 2021 року - 285 181, 91 грн.; червень 2021 року - 139 138, 81 грн.; липень 2021 року - 445 474, 82 грн.; серпень 2021 року - 159 522, 36 грн.; вересень 2021 року - 65 183, 21 грн.; жовтень 2021 року - 136 782, 65 грн.; листопад 2021 року - 66 635,5, 63 грн.; грудень 2021 року - 333 136, 65 грн.; січень 2022 року - 22 272, 21 грн.; лютий 2022 року - 26 212, 82 грн.; березень 2022 року - 9 880 грн.; квітень 2022 року - 6 110 грн.; травень 2022 року - 21 279, 39 грн.; червень 2022 року - 0, 00 грн.; липень 2022 року - 0, 00 грн.; серпень 2022 року - 0, 00 грн.; вересень 2022 року - 0, 00 грн.; жовтень 2022 року - 0, 00 грн.
Отже, враховуючи прийняття банком відповідно до п. 2.3.7 Правил рішення про встановлення з 18.04.2022 ліміту овердрафту у розмірі 0,00 грн., у відповідача 1 (позичальника) в силу умов п. 2.3.8 Правил виник обов`язок з повернення заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує ліміт овердрафту, тобто в спірному випадку всієї основної суми заборгованості. В силу умов п. 2.3.8 Правил у випадку непогашення клієнтом частини заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує ліміт овердрафту, з дати встановлення нового (зменшеного) ліміту овердрафту, така частина заборгованості за основною сумою овердрафту вважається простроченою заборгованістю, тобто в спірному випадку заборгованість позичальника за основною сумою овердрафту є простроченою з 18.04.2022.
Позивач в позовній заяві зазначив, що банком прийнято управлінське рішення стосовно відстрочення оплати заборгованості за кредитним договором в строк до 31.05.2022, у зв`язку з чим відповідно до банківської виписки по рахунку клієнта за 31.05.2022 банком перенесено суму заборгованості за овердрафтом згідно договору в зв`язку зі зниженням ліміту овердрафту на рахунки простроченої заборгованості з 31.05.2022.
Отже, у відповідача 1 (позичальника) перед позивачем (банком) утворилась заборгованість за договором про надання банківської послуги - овердрафт "Легкий" МБ-ОDЕ-Ов-12245 від 05.03.2021 по поверненню кредитних коштів в розмірі 99  317 грн. 80 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості станом на 27.11.2022 (включно). 
19.07.2022 позивач звертався до позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУЛКАН-Н", м. Миколаїв з вимогою про погашення простроченої заборгованості за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ОDЕ-Ов-12245 від 05.03.2021 № КНО-61.1.3.5/71, в якій банк вимагав негайно погасити прострочену заборгованість за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ОDЕ-Ов-12245 від 05.03.2021 в сумі 104  971 грн. 79 коп., з яких: прострочена заборгованість з повернення основної суми кредиту - 99  317 грн. 80 коп., прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом - 4  390 грн. 76 коп., заборгованість по сплаті комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту - 1 263 грн. 23 коп.
Факт направлення банком вимоги підтверджується описом вкладення до цінного листа (поштовий ідентифікатор № 6508205348048), поштовою накладною (поштовий ідентифікатор № 6508205348048) та копією конверту. У витязі з сайту «Укрпошта» по поштовому ідентифікатору № 6508205348048 зазначено: «Повернення за зворотною адресою: За закінченням встановленого терміну зберігання. 03.08.2022».
Ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не подано належних доказів погашення відповідачем 1 вищевказаної суми заборгованості.
У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору щодо повернення кредиту, позивач 19.07.2022 направив на адресу поручителя ОСОБА_1 , м.Миколаїв вимогу щодо виконання зобов`язань за договором поруки, в якій банк вимагав негайно погасити заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ВУЛКАН-Н», м. Миколаїв перед банком за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ОDЕ-Ов-12245 від 05.03.2021 в сумі 104 971, 79 грн.
Факт направлення банком вимоги підтверджується описом вкладення до цінного листа (поштовий ідентифікатор № 6508205348030), поштовою накладною (поштовий ідентифікатор № 6508205348030) та копією конверту. У витязі з сайту «Укрпошта» по поштовому ідентифікатору № 6508205348030 зазначено: «Повернення за зворотною адресою: За закінченням встановленого терміну зберігання. 03.08.2022»
Непогашення позичальником та поручителем кредиту, процентів за користування кредитними коштами та комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Інших письмових доказів щодо наявних між сторонами кредитних правовідносин матеріали господарської справи не містять.
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин щодо наявності або відсутності підстав для солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВУЛКАН-Н», м. Миколаїв та з ОСОБА_1 , м. Миколаїв заборгованості за кредитним договором у розмірі 108 244 грн. 78 коп.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як убачається зі змісту ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, за вимогами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За вимогами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12).
Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за "користування кредитом", сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання (постанова Ввликої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16). 
В зв`язку з вищевикладеним, судова колегія вважає висновок суду першої інстанції про те, що банківські виписки по особовому рахунку позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУЛКАН-Н", м. Миколаїв є належними та допустимими доказами, що підтверджують факт здійснення господарських операцій між банком та позичальником, виконання банком у повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором, надання відповідачу/позичальнику кредитних коштів у відповідних розмірах та невиконання останнім своїх грошових зобов`язань за зазначеним кредитним договором щодо повернення суми кредиту (основного боргу).
При цьому, відповідачем 1, в порушення умов п. 2.3.8 Правил,  не виконано зобов`язання щодо повного погашення кредиту у порядку та строк, передбачений кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за основною сумою овердрафту в сумі 99  317 грн. 80 коп., яка підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачами жодними доказами у справі.
Крім того, відповідачі ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції не заперечували факт існування основного боргу та не надали доказів погашення вищевказаної суми заборгованості.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовна вимога про стягнення суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 99  317 грн. 80 коп. є обґрунтованою.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами та комісією, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Велика Палата Верховного Суду виснувала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12).
В п. 81, 87, 91, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто, за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає.
Щодо можливості нарахування процентів поза межами стоку кредитування Велика Палата Верховного Суду в п. 114-116, 122-123, 128 постанови від 05.04.2023 у справі у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) зазначила наступне.
Сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.
Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі  статті 625 Цивільного кодексу України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови).
Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України.
Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто, за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 Цивільного кодексу України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою    статті 625 Цивільного кодексу України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (стаття 1048 Цивільного кодексу України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України) у розмірі, визначеному законом або договором (п. 141 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі у справі № 910/4518/16).
Приписи частини другої статті 625 та частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України регулюють різні за змістом відносини, які не є взаємовиключними, кредитор після прострочення повернення кредиту може вимагати як сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (які нараховуються за статтею 625 Цивільного кодексу України як наслідок неправомірної поведінки боржника), так і сплати кредиту та процентів за наданий кредит, нарахованих до настання строку повернення кредиту (які нараховуються за статтею 1048 Цивільного кодексу України як наслідок правомірної поведінки сторін) (п. 143 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 4.3.2., 4.3.3., 4.3.4 Правил банком нараховано позичальнику проценти за період користування кредитом в загальній сумі 8 102 грн. 37 коп. за період з 25.05.2022 по 27.11.2022, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку відповідача 1 та розрахунком. В свою чергу, відповідачем 1 сплачено процентів на суму  962 грн. 56 коп. Банком заявлено до стягнення заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 7  139 грн. 81 коп., оскільки  проценти, нараховані до 24.05.2022 (включно), погашені в повному обсязі.
У даній справі в кредитному договорі та Правилах, які складають договір, сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які нараховуються на прострочену заборгованість у розмірі, передбаченому п. А.13 договору з першого дня прострочення повернення кредитних коштів до тієї дати, коли порушене зобов`язання буде виконано (п. 2.3.5, п. 4.3.3 Правил), що дозволяє суду стверджувати, що сторони погодили нарахування процентів поза межами строку кредитування саме як міри відповідальності за неправомірне користування кредитом відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України і вказані проценти не є процентами за "користування кредитом", тобто, платою за правомірне користування кредитом.
Судова колегія зазначає, що судом першої інстанції вірно враховано, що банком при розрахунку процентів застосовано, передбачений умовами п. А12 договору стандартний розмір процентної ставки 15,9 % річних. Проте, нарахування банком процентів за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, яка передбачена умовами договору та нараховується як плата за правомірне користування кредитом, не перетворює "неправомірне користування кредитом" на "правомірне користування кредитом". 
Враховуючи, що в спірному випадку позивачем нараховано проценти поза межами строку кредитування та заявлено до стягнення проценти саме як проценти "за користування кредитом" (правомірне користування кредитом), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів в сумі 7  139 грн. 81 коп., оскільки після настання строку кредитування можуть нараховуватись проценти відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, які у даній справі позивачем не заявлялись.
Крім того, судом встановлено, що відповідно до п. 16 преамбули договору банком нараховано позичальнику комісійну винагороду за управління лімітом овердрафту в сумі 1 787 грн. 17 коп. за період з 25.03.2022 по 27.11.2022.
В розрахунку заборгованості банком зазначено, що комісійна винагорода, нарахована по 24.03.2022 (включно), погашена в повному обсязі.
Відповідно до п. А16 договору розмір комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту становить 0,5 % річних від розміру максимальної заборгованості за основною сумою овердрафту в періоді нарахування.
Згідно з пунктами 4.4.1-4.4.3 Правил клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку комісійну винагороду за управління лімітом овердрафту у розмірі, зазначеному в п. А16  договору.
Комісійна винагорода за управління лімітом овердрафту нараховується банком щомісячно протягом дії договору. Період нарахування комісійної винагороди складає календарне число днів. Датою закінчення періоду нарахування комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту є перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа (без його урахування) або день, що передує даті закінчення строку дії ліміту банківської послуги, зазначеній в п. А10 договору, / даті дострокового розірвання договору, а початком - дата надання овердрафту та/або перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа (з його урахуванням).
Нарахована комісія за управління лімітом овердрафту повинна сплачуватися клієнтом щомісячно, не пізніше 1 (одного) банківського дня, наступного за 24 (двадцять четвертим) числом кожного місяця (включно).
Судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що розмір комісійної винагороди за період з 25.03.2022 по 30.05.2022 (включно) становить 1  364 грн. 64 коп., тому позовні вимоги позивача в частині стягнення комісійної винагороди в сумі 1 364 грн. 64 коп. за управління лімітом овердрафту обґрунтовано були задоволені місцевим господарським судом з вірною відмовою у стягненні комісійної винагороди в сумі 422 грн. 53 коп. 
Щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст. 555 Цивільного кодексу України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі.
Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.
Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.
Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.
Як вказано вище за тестом постанови, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУЛКАН-Н" за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №      МБ-ОDЕ-Ов-12245 від 05.03.2021 між Приватним акціонерним товариством "ПУМБ" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки № МБ-ОDЕ-П-12245/1 від 05.03.2021. 
В зв`язку з порушенням позичальником Товариством з обмеженою відповідальністю "ВУЛКАН-Н", м. Миколаїв виконання умов кредитного договору, позивачем було правомірно направлено на адресу поручителя вимогу щодо виконання зобов`язань за договором поруки від 19.07.2022 № КНО-61.1.3.5/72.
В той же час, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції відповідачами не подано доказів погашення заборгованості за договором про надання банківської послуги, строк оплати якої настав, та за договором поруки як і не спростовано тих позовних вимог, які вірно задовольним суд першої інстанції. 
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ВУЛКАН-Н", м. Миколаїв своїх зобов`язань за договором кредитування та укладення договору поруки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог банку про стягнення з боржника (позичальника) та поручителя в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором (заборгованості за основною сумою овердрафту) в розмірі 99  317 грн. 80 коп. та заборгованості за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту в сумі 1  364 грн. 64 коп. 
Щодо посилань апелянта на неповідомлення його про розгляд справи судом першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2023, якою було відкрито провадження у справі №915/679/22, була отримана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, що свідчить про належне повідомлення апелянта про розгляд справи судом першої інстанції.
Отже, доводи апелянта в частині його неналежного повідомлення судом першої інстанції про розгляд справи не найшли документального підтвердження.
Безпідставними також є посилання апелянта на непідсудність даного спору в частині вимог до нього господарським судам, з огляду на наступне.
15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким чинні Господарський процесуальний кодекс України та Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.
Ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України у редакції названого Закону передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.
З аналізу наведеного пункту вбачається, що до юрисдикції господарських судів віднесено такі справи:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;
2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.
За змістом ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
За нормами ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.
Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать справи щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/1733/18, від 19.03.2019 у справі № 904/2526/18, від 19.03.2019 у справі № 904/2529/18, від 19.03.2019 у справі № 904/2538/18, від 19.03.2019 у справі № 904/2530/18.
Враховуючи те, що сторонами основного зобов`язання є юридичні особи, то спір щодо стягнення грошових коштів за таким зобов`язанням підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, в той же час, спір за договором поруки, який укладений для забезпечення основного зобов`язання, також підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, в незалежності від сторін такого договору. Тобто, судом першої інстанції було вірно вирішено питання щодо підсудності даного спору.
Тому колегія суддів вважає, що у даному випадку суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, вірно застосував положення національного законодавства, надав вірну оцінку спірним правовідносинам у контексті зазначених норм, у зв`язку із чим оскаржуване рішення, яке переглядається в апеляційному порядку, є правомірним, а доводи апелянта, зазначені ним в апеляційній скарзі, є такими, що фактично зводяться лише до незгоди з судовим рішенням, що не може бути обґрунтованою підставою для його скасування або зміни.
Відповідно до  ст. 236 Господарського процесуального кодексу України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 у справі №915/679/22 не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 у справі №915/679/22 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до  ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись ст.  129,  240,  269,  270,  275,  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 у справі №915/679/22 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 у справі №915/679/22 - залишити без змін.
Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2025 року.

Головуючий суддя                                       Г.І. Діброва

Судді                                                               С.І. Колоколов

                                                                        Я.Ф. Савицький