УХВАЛА
21 січня 2025 року                                                           
м. Київ
справа № 274/7830/23
провадження № 61-16556ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріяшівка-Агро» - адвоката Гуменюка Олександра Володимировича, на постанову Житомирського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріяшівка-Агро» до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Андріяшівка-Агро» (далі - ТОВ «Андріяшівка-Агро») звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати укладеною додаткову угоду від 01 вересня 2023 року до договору оренди землі, укладеного 03 липня 2014 року з ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки, площею 5,4763 га, кадастровий № 1820880200:04:000:0164, розташованої на землях Андріяшівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 травня 2024 року позов задоволено, здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
У грудні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М. О. - адвоката Коваля Р. О., на рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року.
Ухвалами Верховного Суду від 30 грудня 2024 року та від 14 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо повідомлення про наявність у заявника та його адвоката зареєстрованого електронного кабінету.
У січні 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, а рішення місцевого суду залишити в силі.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року в справі № 915/1401/17, від 30 січня 2020 року в справі № 500/787/19, від 19 листопада 2020 року в справі № 910/10074/19, від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії постанови апеляційного суду.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи, що оскаржуваним судовим рішенням відмовлено у задоволенні позову, що не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин, які існували між сторонами на час розгляду справи, відсутні підстави вважати, що зупинення дії вказаного судового рішення запобігатиме порушенню прав заявнику. У зв`язку з цим, у задоволенні клопотання про зупинення дії судового рішення слід відмовити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу № 274/7830/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріяшівка-Агро» до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.
Відмовити в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріяшівка-Агро» - адвоката Гуменюка Олександра Володимировича про зупинення дії постанови Житомирського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 лютого 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян