Справа № 466/9294/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Федорова  О. Ф. 
Провадження № 33/811/53/25                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Білевич Христини Орестівни на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.
       Згідно постанови судді, 07 вересня 2024 року о 00 год. 49 хв., у м. Львові на просп. Чорновола, буд. 67Г, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом «Audi A6», номерний знак  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №002371, виданим КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень». Таким чином,  ОСОБА_1  порушив вимоги п.п. п. 2.9. ПДР, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
       В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Білевич Х.О. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, немотивованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що висновки судді не грунтуються на зібраних матеріалах справи. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до медичного закладу та акт огляду. 
Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити. 

       Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Білевич Х.О., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явилися, про причини неявки не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за їх відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
 
       Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що така не підлягає до  задоволення, виходячи з наступного. 
       Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, якими водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №124505 від 07 вересня 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та іншими матеріалами справи, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку, з чим погоджується апеляційний суд.
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №124505 від 07 вересня 2024 року стосовно  ОСОБА_1  за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника. 
       Відсутність у справі направлення правопорушника ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, про що зазначає в апеляційній скарзі адвокат Білевич Х.О., не є таким порушенням порядку доказування фактичних обставин адміністративного правопорушення, за яке останній притягається до відповідальності, та не спростовує законність висновків суду першої інстанції.
Що стосується доводів апелянта про відсутність в матеріалах справи Акту медичного огляду, то апеляційний суд вважає такі безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи, зазначений акт міститься на а.с. 6.
       Таким чином. покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
        При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
       З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Білевич Х.О. - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2024 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без зміни.
        Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                  Галапац І.І.