Справа № 462/5924/24                         Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю. Л. 
Провадження № 22-ц/811/3261/24                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
                21 січня 2025 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря - Матяш С.І.,
з участю: представника позивача - Дуди І.П. ,
представника відповідача - Тітова О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 жовтня 2024 року в справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3  про стягнення боргу,
в с т а н о в и в:
У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 180000 доларів США боргу за договором позики від 29 вересня 2023 року.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14 жовтня 2024 року позовну заяву  ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою позивача в підготовче засідання.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31 липня 2024 року, у виді накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,0171 га, кадастровий номер 4610136300:06:018:0354, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22854461346101, та житловий будинок, загальною площею 193,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2807480546060.
Ухвалу суду оскаржив позивач  ОСОБА_2 , просив її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, формально віднісся до вирішення питання щодо підтвердження факту можливості забезпечення участі представника позивача в судовому засіданні.
Звертає увагу, що договір про надання правової допомоги з адвокатом Дудою І.П. було укладено лише 27.09.2024 року, а з адвокатом Примак Х.Б. - 14.10.2024 року, що унеможливлювало забезпечення участі представників позивача в судові засідання 03.09.2024 року та 23.09.2024 року, відтак, їхня неявка в судове засідання 14.10.2024 року була першою, а не повторною. 
Окрім того додає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що адвокатів Дуду І.П. та Примак Х.Б. було повідомлено судом про дату та час розгляду справи в підготовчому засіданні 14.10.2024 року. 
На переконання позивача, стверджувати про повторну неявку позивача та його представників у судове засідання 14.10.2024 року в суду не було достатніх підстав. 
11.11.2024 року від відповідачки ОСОБА_3 , в особі її представника - адвоката Тітова О.М., надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує доводи та вимоги апелянта. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін. 
Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що провадження в даній справі відкрито ухвалою Залізничного районного суду м. Львові від 31 липня 2024 року, якою підготовче засідання було призначено на 03 вересня 2024 (а.с.22).
Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 31 липня 2024 року разом із судовою повісткою надсилалась позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на вказану ним у позовній заяві адресу зареєстрованого місця його проживання: АДРЕСА_2 , однак, поштове відправлення повернулось до суду з відміткою: «адресат відсутній» (а.с.23, 26-27).
Заяви про зміну місця проживання (перебування) позивач до суду не подавав.
03 вересня 2024 року позивач не з`явився, про причини неявки не повідомляв, суд відклав підготовче засідання на 23 вересня 2024 року 12:30 год. (а.с.35).
Судова повістка знову була надіслана позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на вказану ним у позовній заяві адресу зареєстрованого місця його проживання: АДРЕСА_2 , однак, поштове відправлення повернулось до суду у зв`язку з відсутністю адресата, що підтверджено перевіреним судом трекінгом поштового відправлення 0600285868715 (а.с.36, 47).
23 вересня 2024 року позивач не з`явився, про причини неявки не повідомляв, суд відклав підготовче засідання на 14 жовтня 2024 року 12:30 год. (а.с.48). 
Судова повістка знову була надіслана позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на вказану ним у позовній заяві адресу зареєстрованого місця його проживання: АДРЕСА_2 , однак, поштове відправлення повернулось до суду у зв`язку з відсутністю адресата, що підтверджено перевіреним судом трекінгом поштового відправлення 0600289804223 (а.с.50, 83).
30 вересня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Дуда І.П. подала клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про витребування доказів, в якому підтвердила про обізнаність із призначенням справи до розгляду в підготовчому засіданні на 14 жовтня 2024 року (а.с.57-62).
14 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Дуда І.П. подала клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.93-94) у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні в Західному апеляційному господарському суді, яке було призначене на 14 жовтня 2024 року о 11:30 год.
Цього ж дня, 14 жовтня 2024 року інший представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Примак Х.Б., з якою договір на правову допомогу укладено 11 жовтня 2024 року, подала клопотання про надання їй можливості ознайомитись з матеріалами справи, у зв`язку з чим, просила розгляд справи відкласти (а.с.95-97). 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою позивача в підготовче засідання.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Згідно з ч.2 ст.198 ЦПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у підготовчому засіданні.
Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів звертає увагу, що повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.
Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. 
Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з ч.ч.3, 5, 6 ст.128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно з ч.8 вказаної статті, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частин 1, 3 статті 130 ЦПК України, у разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.
Судом встановлено, що два останні підготовчі засідання в даній справі було призначено на 23 вересня та 14 жовтня 2024 року.
Матеріали справи містять докази направлення судових повісток позивачу ОСОБА_2 на вказану ним у позовній заяві адресу, однак, рекомендована кореспонденція поверталась до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».
Ураховуючи пункт 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, позивач вважається повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи, призначену на вказані вище дати, у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про «відсутність особи за місцем знаходження».
Правова позиція щодо належного повідомлення учасника справи засобами поштового зв`язку, за умови наявності відмітки: «адресат відсутній за вказаною адресою», міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 (провадження №14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18 (провадження №12-233гс18), а також у постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження №К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі №826/20408/14 (провадження №К/9901/16143/20), від 10 листопада 2021 року у справі №756/2137/20 (провадження №61-3782св21), від 10 січня 2024 року у справі №522/17859/19 (провадження №61-5017св23) та інших.
В частині 5 статті 128 ЦПК України зазначено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.
Із наявної у матеріалах справи поштової кореспонденції, на якій проставлено причину повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою», вбачається, що дата проставлена більше ніж за п`ять днів до судового засідання (на 03.09.2024 року - 13.08.2024 року, на 23.09.2024 року - 12.09.2024 року, згідно відстеження трекового номера 0600285868715 на сайті Укрпошта, на 14.10.2024 року - 03.10.2024 року), що свідчить про дотримання судом вимог належного повідомлення позивача про дату, час та місце судового засідання. 
Факт належного повідомлення позивача було підтверджено і його представником у суді апеляційної інстанції.
Таким чином, встановивши, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, позивач у два останні судові засідання не з`явився, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки неявка позивача (його представника) у судове засідання, призначене на 14 жовтня 2024 року, є повторною, а заяв про розгляд справи за відсутності позивача до суду, на час ухвалення відповідного процесуального рішення, не надходило.
Відтак, суд був позбавлений законних підстав здійснити розгляд справи за відсутності позивача без подання ним чи його представником відповідної заяви.
У зв`язку з наведеним, безпідставними є доводи апелянта про те, що договір про надання правової допомоги з адвокатом Дудою І.П. було укладено лише 27.09.2024 року, а з адвокатом Примак Х.Б. - 11.10.2024 року, оскільки за встановлених обставин справи це не має правового значення для правильного вирішення даного питання.
Позивач не був позбавлений права та можливості укласти договори з адвокатами швидше, щоб забезпечити їх явку в судові засідання, оскільки саме на позивача покладено обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами.
Також необхідно зазначити, що чинне процесуальне законодавство передбачає залишення позову без розгляду саме у разі повторної неявки позивача в судове засідання, а не його представника, тому безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що адвокати не прибули в підготовче засідання, яке відбулось 14.10.2024 року, вперше.
У постанові від 31 серпня 2021 року у справі №570/5535/17 Верховний Суд зазначив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого, особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Наслідки у вигляді залишення позову без розгляду настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач, насамперед, повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.
Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц).
Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява №18986/06, від 16 лютого 2017 року).
Праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Так, згідно ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Будучи належно повідомленим та не з`явившись двічі поспіль в судове засідання, позивач очевидно та поза всяким розумним сумнівом діяв на власний розсуд та за своєї розсудливості і обачливості мав передбачати наслідки таких процесуальних дій.
Отже, судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 жовтня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 27 січня 2025 року.
Головуючий                                          С.М. Бойко
Судді:                                                  С.М. Копняк
                                А.В. Ніткевич