УХВАЛА
 
10 січня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 363/2731/21
провадження № 61-4974св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
позивач - Вишгородська окружна прокуратура, в особі Пірнівської сільської ради,
відповідачі: Головне управління Дежгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року у складі судді: Свєтушкіної Д. А. та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року у справі у складі колегії суддів: Мостової Г. І., Березовенко Р. В., Лапчевської О. Ф.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень
У липні 2021 року заступник керівника Вишгородської окружної прокуратури Корнієнко Є., який діє в інтересах держави в особі Пірнівської сільської ради звернувся до суду з позовом до Головного управління Дежгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом їх повернення.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи
У квітні 2024 року заступник керівника Київської обласної прокуратури засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявник посилається на неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 363/2170/15-ц, від 22 травня 2020 року у справі № 469/1203/15-ц, від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц, від 15 травня 2020 року у справі № 372/2180/15-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13, від 30 травня 2020 року у справі № 469/1393/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 10 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц,  від 488/6211/14-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, зазначає, що суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України) та суд встановив обставини, що мають значення на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 05 квітня 2024 року касаційну скаргу передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д. 
Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2024 року, після усунення недоліків, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури з підстав, визначених пунктами 1, 4 частини другою статті 389 ЦПК України; витребувано з Вишгородського районного суду Київської області матеріали цивільної справи № 363/2731/21; надано учасникам справи строк для подання відзиву.
У червні 2024 року матеріали справи № 363/2731/21 надійшли до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Щодо клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури про розгляд справи з викликом сторін
 
У касаційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури просив про дату, ас і місце судового засідання повідомити Київську обласну прокуратуру, а розгляд касаційної скарги здійснювати в судовому засіданні за участю прокурора Офісу Генерального прокурора.
 
Згідно з частиною 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Абзац другий частини першої цієї статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то у задоволенні клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури про розгляд справи з викликом сторін необхідно відмовити.
 
 Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів    Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
 УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури про розгляд справи з викликом сторін.
 
Справу за позовом Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Пірнівської сільської ради, до Головного управління Дежгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом їх повернення, за касаційною скаргоюзаступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року призначити до судового розгляду  колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без  повідомлення (виклику) сторін на 05 лютого 2025 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 Судді:	І. Ю. Гулейков	
 	Р. А. Лідовець	
 	Д. Д. Луспеник