ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/8272/24	
                                                                               (суддя Новікова І.В. м. Запоріжжя) 

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 280/8272/24 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 вересня 2024 року звернулась до суду з позовом до Запорізької митниці згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем рішення про визначення коду товару №24UA11200000064-КТ від 03.09.2024.
Крім того, просить «стягнути моральну(немайнову) шкоду в розмірі 227769 грн».  
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що нею, як уповноваженою особою декларанта ТОВ «Міракубіс» до митного оформлення надіслано електронну митну декларацію, зокрема на товар DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE (DDAC) 50% / дідецил диметил амоній хлорид 50%. 
Митницею прийнято рішення про визначення коду товару, відповідно до якого заявлений в електронній митній декларації товар зазначено як «Поверхнево-активний засіб. D1DECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE (DDAC) 50%/ дідецил диметил амоній хлорид 50%. Визначено код товару за УКТ ЗЕД як 3402901000. 
Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки митним органом не доведено наявність підстав для віднесення товару DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE до коду класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД 3402 90 10 00. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року, у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що оскаржене рішення про визначення коду товару №24UA11200000064-КТ від 03.09.2024 не порушує прав та законних інтересів ОСОБА_1 , як окремої фізичної особи. 
Доказів не згоди з прийнятим рішенням ТОВ «Міракубіс» матеріали справи також не містять.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, а також неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 , є саме уповноваженою особою декларанта, оскільки так вона визначена в обліковій картці ТОВ «Міракубіс». Вона не є декларантом або окремою фізичною особою. 
Посилається на те, що «згода або не згода самого декларанта не перешкоджає реалізації визначеного законом права уповноваженої особи декларанта на самостійне оскарження рішення митниці», уповноважена особа декларанта є самостійним суб`єктом оскарження.  
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу відповідач посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Зазначає, що  суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що ОСОБА_1 звертається до суду від власного імені, а не як представник ТОВ «Міракубіс», який має право на ведення справи у суді.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що декларантом - підприємством ТОВ «Міракубіс» 21.08.2024 до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку згідно зі ст.257 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі – МКУ) електронну митну декларацію (далі – ЕМД), режим ІМ 40 ДЕ, якій було присвоєно №24UA112030002178U8 (гр. А митної декларації) на товари, що зазначені в гр. 31 ЕМД, в т.ч. товар №4: « 1. DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE (DDAC) 50% / дідецил диметил амоній хлорид 50% - 2960 кг. CAS 7173-51-5. Партія №2405311077. Показники згідно з сертифікатом аналізу… Країна виробництва: CN. Торговельна марка: THWATER. Виробник: Shandong Taihe Technologies Co., Ltd.».
Декларантом зазначений товар №4 заявлений за кодом 3808 94 10 00 згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі – УКТ ЗЕД).
Уповноваженою посадовою особою митниці (посадовою особою ВККТ УКАМП) прийнято рішення щодо класифікації товарів від 03.09.2024 № 24UA11200000064-КТ на підставі документів, зазначених у пункті 5 Рішення, а саме: 1. Закон України від 19.10.2022 № 2697-ІХ "Про Митний тариф України". УКТ ЗЕД: Основні правила інтерпретації класифікації товарів № 1 та № 6; Примітки до Розділу VI, до груп 34, 38; 2. Пояснення до товарних позицій 3402, 3808 УКТ ЗЕД, затверджені наказом Держмитслужби України від 14.12.2022 №543; 3.Технічна інформація, надана до митного оформлення; 4. Акт митного огляду від 21.08.2024 № 24UA112030002178U8; 5. Висновок ДУЕД СЛЕД Держмитслужби від 30.08.2024 № 142000-3700-0544. 
Рішенням встановлений код товару 3402 90 10 00 згідно з УКТ ЗЕД. 
У митному оформленні ЕМД від 21.08.2024 №24UA112030002178U8 було відмовлено, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112030/2024/000197, відповідно до норм чинного законодавства, з урахуванням положень ст.256 МКУ та Порядку №631.
Декларантом - підприємством ТОВ «Міракубіс» з урахуванням вимог ст.261 МКУ 05.09.2024 до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку ЕМД згідно зі ст.257 МКУ ЕМД, режим ІМ 40 ДТ (додаткова декларація), якій було присвоєно №24UA112030002329U9 на товари, що зазначені в гр.31 ЕМД, в т.ч. товар №4: «DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE (DDAC) 50% / дідецил диметил амоній хлорид 50% - 2960 кг. Поверхнево-активний засіб. DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE (DDAC) 50% / дідецил диметил амоній хлорид 50%. Партія №2405311077. Товар являє собою прозору безколірну рідину, яка складається із водно-етанольного розчину дідецилдиметиламоній хлориду. Продукт під час змішування з водою у концентрації 0,5% при температурі 20 град. Цельсія та витримуванні упродовж години за тієї самої темпертури утворює прозорий безколірний розчин. Поверхневий натяг 0,5% водного розчину становить (2.83+/-0.01) х 10-2 Н/м при температурі 20 град. Цельсія. Продукт має катіонні поверхнево-активні властивості. Вміст нелеткої складової становить (53.5+/-0.1)мас.%. Дідецилдиметиламоній хлорид є одним із видів солей четвертинного амонію, який широко використовується в препаратах для обробки з бактеріями, грибами та водоростями, антісептик/дезінфікуючий засіб, який використовується у багатьох біоцидах. Країна виробництва: CN. Торговельна марка: THWATER. Виробник: Shandong Taihe Technologies Co., Ltd.». Декларантом зазначений товар №4 задекларовано за кодом 3402 90 10 00 згідно з УКТ ЗЕД, з урахуванням прийнятого митницею рішення щодо класифікації товарів від 03.09.2024 №24UA11200000064-КТ та висновку СЛЕД Держмитслужби, що підтверджується гр. 44 даної ЕМД.
Уповноваженою особою декларанта, якою здійснювалося декларування товару була громадянка ОСОБА_1 .
Не погодившись з прийнятим рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду.
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржене рішення про визначення коду товару №24UA11200000064-КТ від 03.09.2024 не порушує прав та законних інтересів ОСОБА_1 , як окремої фізичної особи. 
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до  частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист…
Враховуючи вказані правові норми Верховного Суду у постанові від 31.01.2018 у справі №802/2678/15-а, від 16.10.2024 у справі №826/5982/18 сформував правову позицію згідно з якою зазначив наступне.  
Так, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Відтак, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що рішення Запорізької митниці про визначення коду товару №24UA11200000064-КТ від 03.09.2024 щодо класифікації товарів прийнято відносно товару, що ввозився на митну територію України на адресу ТОВ «Міракубіс», придбаний ТОВ «Міракубіс» у контрагента в Китаї, декларувався ТОВ «Міракубіс» (гр.8, 14 ЕМД), особа відповідальна за фінансове врегулювання ТОВ «Міракубіс» (гр.9 ЕМД).
За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що спірне рішення може впливати саме на права та законні інтереси ТОВ «Міракубіс», проте останнє правом на судовий захист власних прав не скористалося.
Крім того, враховуючи доводи позивача, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що за таких обставин, Ліненко Н.М., як уповноважена особа ТОВ «Міракубіс», мала право в порядку визначеному главою 4 Митного кодексу України, звернутися зі скаргою на спірне рішення Запорізької митниці до митного органу вищого рівня від імені ТОВ «Міракубіс» або до суду.
Оскарження рішення Запорізької митниці в адміністративному порядку, так і в судовому порядку, має здійснюватися від імені ТОВ «Міракубіс», оскільки саме на його права та інтереси має вплив прийняте рішення.
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в  цьому випадку рішення про визначення коду товару №24UA11200000064-КТ від 03.09.2024 не порушує прав та законних інтересів ОСОБА_1 , як окремої фізичної особи. 
Доказів не згоди з прийнятим рішенням ТОВ «Міракубіс» матеріали справи також не містять.
Будь-які рішення щодо порушення митних правил відносно ОСОБА_1 відповідачем не приймались, доказів протилежного суду не надано. 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи позивача щодо наявності у нього права на самостійне оскарження митниці без згоди на це декларанта, оскільки відповідно до статті 60 КАС України лише представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє її процесуальні права та обов`язки. 
Проте звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 не зазначала, що таке звернення відбувається у зв`язку з представництвом нею особи, яку вона має право представляти та для реалізації прав цієї особи та не надала належних документів на підтвердження наявності таких повноважень. 
 Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції положень статті 42 КАС України та не здійснення заміни «первинного позивача належним позивачем» слід зазначити наступне.
Так вирішення питання щодо можливості заміни неналежної сторони відповідно до положень ст. 48 КАС України віднесено до компетенції суду першої інстанції. Отже вказана норма права передбачає право суду, а не обов`язок здійснити заміну неналежної сторони.
Таким чином, не здійснення судом першої інстанції заміни неналежної сторони не є порушенням норм процесуального права. Суд апеляційної інстанції позбавлений такої процесуальної можливості.
Відносно інших доводів позивача, які викладені в апеляційній скарзі та зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що судовим рішенням у цій справі надано необхідне та достатнє обґрунтування доводів сторін, при цьому суд дослідив усі основні питання віднесені на його розгляд, а всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для відмови у задоволені позову. 
Також, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне. 
Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 280/8272/24 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 27 січня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов