ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2025 року
м. Харків
справа № 644/9871/24
провадження № 22-ц/818/1113/25
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого -                 Пилипчук Н.П.,
суддів –                        Маміної О.В., Тичкової О.Ю., 
за участю секретаря –        Львової С.А.,
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат»,
третя особа – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2024 року в складі судді Попової В.О.
               в с т а н о в и в:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів в порядку регресу, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» на користь  ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 500 000,00 грн, вирішити питання щодо судових витрат. 
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2024 року у відкритті провадження у справі – відмовлено.
На вказану ухвалу судді Фельдштейн І.А. через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що перебування в провадженні цього чи іншого суду справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в розумінні правових норм пов`язано з наявністю відкритого провадження за аналогічним позовом між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Тобто, в розумінні п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України підставою для відмови у відкритті провадження у справі є подання позивачем аналогічної позовної заяви зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав саме після відкриття провадження у справі та до початку розгляд справи по суті зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Зазначив, що він дійсно звертався до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів у розмірі 2 500 000,00 грн в порядку регресу, однак ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2024 року йому було відмовлено у відкритті провадження. Отже, провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не було відкрито, тому в провадженні суду справи між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав були відсутні. Таким чином, постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження, яка не набрала законної сили, не є підтвердженням факту перебування в провадженні суду справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу судді – скасувати.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, зокрема, справа № 644/9566/24, у зв`язку з чим на підставі пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України в даній справі необхідно відмовити у відкритті.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат», третя особа Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів в порядку регресу, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 500 000,00 грн, вирішити питання щодо судових витрат.
Як вбачається з відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2024 року у справі № 644/9566/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів в порядку регресу, відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки з огляду на предмет, характер спору та фактичний суб`єктний склад сторін, спір у цій справі є господарським, у зв`язку із чим справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2024 року у відкритті провадження у справі – відмовлено.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").
Разом із тим завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.
Діяльність суду при здійсненні судочинства в цивільних справах відбувається у чіткій послідовності, визначеній нормами ЦПК України.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Необхідність застосування пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, і є заходом на шляху недопущення винесення судами суперечливих та взаємовиключних судових рішень.
Необхідність застосування пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, і є заходом на шляху недопущення винесення судами суперечливих та взаємовиключних судових рішень. 
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні суду знаходилась справа № 644/9566/24 (провадження № 2/644/4133/24) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів у розмірі 2 500 000,00 грн в порядку регресу. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
З даним висновком колегія суддів не погоджується, оскільки за вимогами пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України відмовити у відкритті можливо саме в разі перебування в провадженні цього чи іншого суду тотожної справи, тобто у такій справі має бути відкрито провадження.
Однак, на момент постановлення оскаржуваної ухвали на розгляді суду не перебувала тотожна справа, а саме справа № 644/9566/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів в порядку регресу, оскільки у вказаній справі 08 листопада 2024 року було відмовлено у відкритті провадження. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в провадженні суду перебувала на розгляді тотожна справа та помилково відмовив у відкритті провадження у цій справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 186 ЦПК України. 
Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі від 18 листопада 2024 року відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.
Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 – задовольнити. 
Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2024 року – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий                                                        Н.П. Пилипчук

Судді                                                                О.В. Маміна

       О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 22 січня 2025 року.