Справа № 465/1954/24                 Головуючий у 1 інстанції: Величко О. В. 
Провадження № 33/811/129/25                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

        04 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Савки Тараса Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адвоката Савки Тараса Володимировича на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 08 січня 2025 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один ) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.
Відповідно до постанови, водій ОСОБА_1 , 02.03.2024 о 01 год 35 хв у м. Львові на вул. Кульпарківська,73, керувала транспортним засобом “Volkswagen Polo”, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу “Alcotest Drager 6820” (номер приладу 0114), результат - 0,40 проміле, що зафіксовано у даних тесту № 1727. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову захисник-адвокат Савка Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 08 січня 2025 року скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова судді Франківського районного суду м. Львова від 08 січня 2025 року є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки час зазначений у вище вказаному протоколі не вживала алкогольних напоїв, та не здійснювала керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Вказує, що ОСОБА_1 не могла пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі на першу вимогу поліцейського, хоча і не погоджувалася з результатами огляду за допомогою приладу “Drager Alcotest”.
Акцентує, що як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським не було зазначено жодних ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , що свідчить про неповноту встановлення та фіксації поліцейським всіх обставин адміністративного правопорушення.
Зауважує, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неповним, так як на ньому не зафіксовано подій, які відбувалися після того, коли інспектор поліції завершив складення протоколу, оскільки на таких зображено, як ОСОБА_1 вже після того коли забрала свого сина з вокзалу вимагає у працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.
Зазначає, що оскільки огляд був проведений поліцейськими з порушенням встановленої законом процедури, результати такого огляду є недійсними та не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Заслухавши виступ захисника адвоката Савки Т.В., пояснення особи, яку притягнуто до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 634827 від 02.03.2024 (а.с.2); роздруківці з приладу “Alkotest Drager 6820”, результат тесту 0,40 ‰, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень (а.с.1); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат тесту 0,40 ‰ (а.с.4); відеозаписі події, який підтверджує обставини викладені в протоколі серії ААД № 634827 від 02.03.2024 (а.с.3); рапорті поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП сержанта поліції Р. Возного від 02.03.2024(а.с.5), які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким забезпечені працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 0,40 ‰, що підтверджується також відповідною роздруківкою, яку ОСОБА_1 засвідчила підписом.
При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 не погоджувалася з результатом приладу “Драгер”, чи наполягала на проведенні освідування у медичному закладі, що спростовує доводи апеляційної скарги.
Окрім цього, як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, виражене тремтіння пальців рук, за допомогою приладу “Alkotest Drager 6820”, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,40 ‰ (а.с.4).
Окрім цього, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння на приладі “Драгер”, результат тесту – 0,40 ‰. При цьому жодних заперечень щодо справності приладу “Драгер” чи незгоди з таким результатом ОСОБА_1 не висловлювала (файл clip-0).
Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях  ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.                                
Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.
Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 634827 від 02.03.2024 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 634827 від 02.03.2024, ОСОБА_1 ознайомилася, про що свідчить її підпис, проставлений у відповідних графах. 
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушниця їх не оскаржувала та жодних заперечень щодо правомірності проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння із використанням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» не висловлювала.
Доводи апелянта про те, що відеозапис, який знаходиться в матеріалах справи є небезперервним, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено факт проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці події, результат тесту – 0,40 ‰.
Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права., апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги апелянта безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Оскільки, водій ОСОБА_1 , 02.03.2024 о 01 год 35 хв у м. Львові на вул. Кульпарківська,73, керувала транспортним засобом “Volkswagen Polo”, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу “Alcotest Drager 6820” (номер приладу 0114), результат - 0,40 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9.А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, жодним чином не спростовано.
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адвоката Савки Тараса Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 08 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                         Л.Я. Гончарук