УХВАЛА
 
14 березня 2025 року
м. Київ
 
справа №  161/5741/21
провадження № 61-11168св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,  Коротуна В. М.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на постанову Волинського апеляційного суду від 18 липня 2024 року у складі колегії суддів: Федонюк С. Ю., Матвійчук Л. В.,                   Осіпука В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) про визнання пункту 7.1 договору в частині недійсним і стягнення коштів.
Просила суд:
-  визнати недійсними пункт 7.1. кредитного договору в частині винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 3% від суми виданого кредиту, у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати 0,2% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з пунктом 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно пункту 6.2. даного договору; 
- стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно стягнену з неї суму коштів, як винагороди за надання фінансового інструменту, у розмірі 1 650 доларів США, а також стягнені щомісяця в період сплати 0,2% від суми виданого кредиту за період з 07 жовтня 2007 року до 29 березня 2021 року коштів у розмірі 17 710 доларів США; 
- стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно стягнені в рахунок сплати відсоткової ставки за період із 07 жовтня 2007 року до 23 вересня 2021 року кошти у розмірі 21 814,30 доларів США; безпідставно стягнену пеню за період з 07 жовтня 2007 року до 29 березня 2021 року в розмірі 114,01 доларів США, а всього стягнути на її користь станом на 21 березня 2021 року кошти в розмірі  48 288,31 доларів США.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня                       2023 року у складі судді Олексюка А. В. позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсними пункт 7.1. кредитного договору від 07 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» в частині винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 3% від суми виданого кредиту, у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати 0,2% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно пункту 6.2. даного договору.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуту з неї суму коштів, як винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 3% від суми виданого кредиту у розмірі 1 650,00 доларів США, а також безпідставно стягнуті в період сплати 0,2% від суми виданого кредиту за період з 07 жовтня  2007 року по 29 березня 2021 року коштів у розмірі 17 710 доларів США; безпідставно стягнуті в рахунок сплати відсоткової ставки за період з 07 жовтня 2007 року по 23 вересня 2021 року кошти у розмірі 21 814,30 доларів США; безпідставно стягнуту пеню за період з 07 жовтня 2007 року до 29 березня 2021 року у розмірі 114,01 доларів США, а всього 41 288,31 доларів США.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 9 343 грн.
Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області                           від 10 квітня 2023 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 9 000 грн, витрати на оплату експертизи у розмірі 25 600 грн.
Постановою Волинського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Верховного суду від 24 квітня 2024 року за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 постанову Волинського апеляційного суду                      від 16 серпня 2023 року скасовано,  справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Волинського апеляційного суду від 18 липня 2024 року за наслідком розгляду апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2023 року та додаткове рішення від 10 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. 
Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнену з неї суму коштів, як винагороди за надання фінансового інструменту, в період сплати 0,2% від суми виданого кредиту за період з                  12 березня 2017 року по 29 березня 2021 року у розмірі 5 170 доларів США.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
В іншій частині позовних вимог відмолено. 
31 липня 2024 року представник АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Сокуренко Н. В. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у позові.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18, від 22 серпня 2018 року у справі                                    № 925/1265/16, від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц, від 29 березня 2023 року у справі № 759/20374/20, від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20, від 15 березня 2023 року справі № 176/552/22, від 20 травня 2020 року у справі                 № 367/836/18.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання пункту 7.1 договору в частині недійсним і стягнення коштів призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                          М. Є. Червинська

Є. В. Коротенко

 В. М. Коротун