ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 січня 2025 року 	м.Дніпро	справа № 160/12649/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,    
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року                            у справі № 160/12649/24 (суддя Конєв С.О., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-2) в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:
- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо відмови позивачеві у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із її збільшенням, із врахуванням Рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(ІІ)/2024 від 20.03.2024, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втратили чинність, припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-УІ зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами;
- скасувати рішення відповідача-1 від 22.04.2024 № 912160168887;
- зобов`язати відповідача-2 здійснити позивачеві перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням із врахуванням Рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)/2024 від 20.03.2024, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втратили чинність, припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-УІ зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами починаючи з 20.03.2024.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що він отримує пенсію по інвалідності як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796). Рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2024 року за № 2-р(ІІ)2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VІ зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами, припис першого речення частини третьої ст. 67 Закону України 796-12 від 28 лютого 1991 року зі змінами, у зв`язку з чим позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 25.03.2024р. про перерахунок пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(II)/2024. Рішенням про відмову у проведенні перерахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.04.2024р. о/р 912160168887 позивачеві було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2024 № 2 - р(ІІ)/2024 не визначено порядок і строки його виконання, при цьому, станом на березень місяць 2024 року частина 3 статті 67 Закону 796 не викладена в редакції Рішення Конституційного Суду України №20.03.2024 №2 - р(ІІ)/2024 року. Такі дії та рішення відповідача-1 позивач вважає протиправними, так як після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20.03.2024 №2-р(II)/2024 у справі №3-123/2023(229/23), яким визнано неконституційними припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, та припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у чинному законодавстві відсутні правові норми, якими передбачено обмеження пенсії позивача максимальним розміром.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.04.2024 № 912160168887 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)/2024;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження розміру пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)/2024, починаючи з 20.03.2024 та з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Із рішенням суду не погодився відповідач-1, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідач-1 просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(ІІ)/2024 не визначено порядок і строки його виконання. Звертає увагу, що  Пенсійний фонд України листом звернувся із запитом до Міністерства соціальної політики України щодо надання роз`яснення стосовно порядку та строків виконання рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 № 2-р(ІІ)/2024 у справі №3-123/2023(229/23).
Позивачем було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача-1. У відзиві зазначає, що доводи скаржника безпідставні, а рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржене рішення суду у даній справі залишити без змін.
Відповідач-2 своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, що підтверджується копіями посвідчення серії НОМЕР_1 від 03.11.2021, пенсійного посвідчення та рішення про перерахунок пенсії від 03.04.2024 (а.с.11,13, 24-24,96).
У зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення від 20.03.2024 року за №2-р(ІІ)2024, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 23.03.2024 про перерахунок пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(II)/2024 (а.с.95).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.04.2024 о/р НОМЕР_2 позивачеві було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2024 № 2 - р(ІІ)/2024 не визначено порядок і строки його виконання, при цьому, станом на березень місяць 2024 року частина 3 статті 67 Закону 796 не викладена в редакції Рішення Конституційного Суду України №20.03.2024 №2 - р(ІІ)/2024 року, що підтверджується змістом копії відповідного рішення, наявної в матеріалах справи (а.с.19-21, 93-94).
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для часткового задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.
Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями відповідача-1 щодо відмови позивачеві у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із її збільшенням, із врахуванням Рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(ІІ)/2024 від 20.03.2024, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втратили чинність, припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-УІ зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами, у зв`язку з чим позивач просить відновити його права шляхом визнання таких дій відповідача-1 протиправними, скасування рішення від 22.04.2024 року № 912160168887 та зобов`язання відповідача-2 здійснити позивачеві перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням із врахуванням Рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)/2024 від 20.03.2024, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втратили чинність, припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-УІ зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами починаючи з 20.03.2024 року.
Відповідно до ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
З огляду на положення статті 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі – Закон №796), останній спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Відповідно до статті 49 Закону №796 пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Частиною першою статті 54 Закону №796 встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VI від 08.07.2011 (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011.
За змістом статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Підпунктом 6 пункту 6 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI внесено зміни, зокрема, до статті 67 Закону №796, а саме: частину третю цієї статті викладено в новій редакції, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, установлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Так, згідно з частиною третьою статті 67 Закону №796-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VІ, зокрема, Закону №796, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.09.2023 у справі №120/1602/23, від 15.11.2023 у справі №120/6735/23 та інших.
Водночас, 20.03.2024 Конституційний Суд України прийняв рішення №2-р(II)/2024, яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796 зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796 зі змінами.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(II)/2024 припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796 зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796 зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Так, у рішенні від 20.03.2024 №2-р(II)/2024 Конституційний Суд України дійшов висновку, що запроваджене обмеження максимального розміру пенсії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, призвело до порушення сутності конституційних гарантій щодо забезпечення соціального захисту цих осіб, що є порушенням зобов`язань держави, які випливають зі змісту статей 3, 16, 50 Конституції України в їх взаємозв`язку.
Наведене свідчить про те, що приписи статті 2 Закону №3668-VI, першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796, що обмежують максимальний розмір пенсії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не відповідають статтям 1, 3, 16, частині третій статті 22, частині першій статті 50 Конституції України.
Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Тобто, з 20.03.2024 - з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20.03.2024 №2-р(II)/2024 стаття 67 Закону №796 не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, також припис статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон №796, зі змінами, визнано неконституційними.
З огляду на вказане, з 20.03.2024 у Пенсійного органу відсутні правові підстави обмежувати пенсію позивача максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
А тому, рішення відповідача-1 від 22.04.2024 року № 912160168887 щодо відмови позивачеві у перерахунку пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)/2024, є протиправним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з обраним судом способом захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження розміру пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)/2024, починаючи з 20.03.2024 та з урахуванням виплачених сум.
В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду позивачем не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня              2024 року у справі № 160/12649/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак