Справа № 450/3873/24                        Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є. 
Провадження № 33/811/1794/24                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мухи Василя Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Мухи Василя Івановича на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 листопада 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 06 серпня 2024 року, о 19 год. 20 хв., на 563 км автодороги «Київ-Чоп», керував транспортним засобом марки «Форд» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Муха В.І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся.
Наголошує, що ОСОБА_1 , 6 серпня 2024 року, о 20 год. 20 хв. пройшов клінічне освідування, у встановленому законом порядку, в присутності працівників поліції, під час якого в нього не було діагностовано стану наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №137 від 6 серпня 2024 року.
Повідомляє, що після зупинки транспортного засобу патрульний не повідомляв водію, що в нього виявлено ознаки сп`яніння, окрім того зазначені в протоколі ознаки сп`яніння не підтверджуються відеозаписом.
Звертає увагу, що на відеозаписі та в протоколі про адміністративне правопорушення не співпадає час події.
Зазначає, що у працівника поліції не було підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, патрульним не доведено факту наявності у водія ознак сп`яніння. Окрім того, ОСОБА_1 , скаржився на лінію 102, щодо упередженого ставлення патрульних.
Повідомляє, що суддя не вислухав ОСОБА_1 , безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про допит свідків, не врахував його позиції, щодо обставин справи, проігнорував його прохання про долучення запису розмови з лінії 102 та відеозапису огляду на стан сп`яніння. 
Окрім того, апелянт долучив клопотання про допит свідків, а саме осіб які перебували в автомобіля ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Віноніва Михайла та Лілю Ігоніну, долучення доказів.
Розглянувши клопотання апелянта, про виклик свідків та долучення доказів, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначених вище свідків, а саме працівника поліції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області та осіб які перебували у автомобілі ОСОБА_1 .. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 6 серпня 2024 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, здійснювався безперервно, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначеного свідка, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №108597 від 6 серпня 2024 року (а.с. 1,2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Mondeo», р.н. НОМЕР_1 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, що не відповідає ситуації, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився; 
- інформацією з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакція (а.с. 4), згідно із яким у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідала ситуації, порушення мови, тремтіння пальців рук), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від якого він відмовився;
- рапортом працівника поліції (а.с. 5), з якого встановлено, що працівники поліції було зупинено автомобіль «Ford Mondeo», р.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 , у зв`язку із порушеннями ПДР України, під час опитування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, в медичному закладі від якого він відмовився;
- даними рапорту працівника поліції (а.с. 6), відповідно до якого патрульний просить долучити до справи записи з нагрудних відеореєстраторів, оскільки під час події здійснювалася відеофіксація; 
- відеозаписами, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом під час судового засідання, на якому зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 під час якого водію було роз`яснено права та обов`язки, повідомлено причину зупинки транспортного засобу, після чого він відмовився надавати посвідчення водія, в подальшому в нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (поведінка, яка не відповідає ситуації), у зв`язку із чим водію запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, роз`яснено наслідки відмови. Водій ОСОБА_1 не реагував на вимогу працівників поліції, поводив себе агресивно, зазначив, що нікуди не поїде з працівниками поліції, у зв`язку із чим патрульний повідомив водію, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсторонив його від керування транспортним засобом, після чого ОСОБА_1 ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, водій виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, відмовився від підпису у протоколі. Працівник поліції повторно повідомив водія, що він відсторонений від керування транспортним засобом.
Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував, що виконував функції водія, окрім того відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в медичному закладі.
Аргументи апелянта, що ОСОБА_1 , 6 серпня 2024 року, о 20 год. 20 хв. пройшов клінічне освідування, у встановленому законом порядку, в присутності працівників поліції, під час якого в нього не було діагностовано стану наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №137 від 6 серпня 2024 року, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Що стосується висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 6 серпня 2024 року (а.с. 61), то такий апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки огляду було проведено о 8 год . 20 хв. 6 червня 2024 року, окрім того в результаті огляду у водія діагностовано відсутність алкогольного сп`яніння. Жодних даних, які б вказували на відсутність наркотичного чи іншого сп`яніння даний висновок не містить. Окрім того, водія було зупинено працівниками поліції через 11 год. після складання даного висновку.
Доводи апелянта, що після зупинки транспортного засобу патрульний не повідомляв водію, що в нього виявлено ознаки сп`яніння, окрім того зазначені в протоколі ознаки сп`яніння не підтверджуються відеозаписом, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який описано вище за текстом та іншими матеріалами справи.
Твердження апелянта, що на відеозаписі та в протоколі про адміністративне правопорушення не співпадає час події, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим такі не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 та не спростовують його вини у порушенні п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735., наказом КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №172 від 12 грудня 2022 року «Про порядок проведення медичних оглядів для визначення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Згідно із ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до п. 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 12 розділу І цієї Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затверджену наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення в працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що дії працівників поліції відповідно до вимог ст. 267 КУпАП не оскаржені водієм у вищестоящий орган чи до суду.
Твердження апелянта, що поведінка водія відповідала обстановці та була зумовлена упередженим ставленням працівників поліції, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки, як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водія було зупинено у зв`язку із порушенням ПДР України, під час опитування у нього виявлено ознаки сп`яніння.
Покликання апелянта на те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про допит свідків, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чітким та здійснювався безперервно.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Мухи В.І. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допит свідків – відмовити.
Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 листопада 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Мухи Василя Івановича - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                 Партика І.В.