ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2403/25 Справа № 203/5719/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого судді: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитра Яворницького, 100» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитра Яворницького, 100» до ОСОБА_1 про витребування технічної і фінансової документації на будинок, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСББ «Дмитра Яворницького, 100»звернулось до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувало тим, що 11 листопада 2023 року загальними зборами ОСББ було прийнято рішення про усунення ОСОБА_1 з посади голови правління та провести перевибори членів правління. Рішенням загальних зборів від 11.11.2023 року було обрано нового голову правління ОСББ – ОСОБА_2 .. Однак ОСОБА_1 на неодноразові усні та письмові зварення не передає новобраному голові правління технічну та фінансову документацію, а також печатку ОСББ. 
Враховуючи наведене просили суд зобов`язати ОСОБА_1 зробити та підписати акт приймання-передачі документів, а саме: а) всі установчі та юридичні документи ОСББ: - статут - наявні витяги (виписки) з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які раніше співпрацювали з ОСББ - протоколи Загальних зборів з додатками - протоколи засідань правління - інші правові документи за наявності; б) всі документи щодо трудових відносин в ОСББ : штатний розпис, посадові інструкції працівників, накази про призначення та звільнення працівників, інші документи за наявності; в) всі фінансові та бухгалтерські документи , а також всі документи договірної діяльності: - прибуткові та видаткові касові ордери, касову книгу - договори та акти виконаних робіт та послуг, однією із сторін яких виступає ОСББ - рахунки та накладні на придбані для потреб ОСББ товари, роботи, послуги - інші документи за наявності, г) акти перевірок ревізійної комісії д) всі звітні документи , д) всі звітні документи, є) акт прийому - передачі від ЖЕК технічної документації на будинок, ж) печатку ОСББ та ключі від підвалів і приміщень, які використовуються для управління та обслуговування загального майна ОСББ, протягом 15 днів з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСББ «Дмитра Яворницького, 100» про витребування технічної і фінансової документації на будинок.
В апеляційній скарзі ОСББ «Дмитра Яворницького, 100» просить скасувати зазначену ухвалу від 15 жовтня 2024 року у зв`язку із порушенням норм процесуального права та ухвалити нове стосовно того яким судом повинна бути розглянута справа.
Зокрема вважає, що спір виник у сфері цивільних відносин, оскільки вимогою ОСББ є вимога передати всі наявні у колишнього голови технічні та фінансові документи, а також печатку. Крім того зазначає, що вони вже звертались із цим позовом до господарського суду та їм було відмовлено у відкритті провадження у зв`язку із тим, що спір мають розглядати загальні суди.
В судове засідання з`явилась представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитра Яворницького, 100» -Волошина Д.І..Токар Р.І. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в електронному суді. 
Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у відкритті провадження за позовною заявою ОСББ суд першої інстанції керувався п.1ч.1 ст. 186 ЦПК України та виходив з того, що заявлені позивачем вимоги розглядаються у рамках господарського судочинства.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
ЦПК України  передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.
Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з того, що корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
За змістом частин першої - третьої статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.
Отже, вирішуючи питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України, щодо віднесення до господарських правовідносин, зокрема правовідносин, які виникають з некомерційної діяльності, спрямованої на забезпечення матеріально-технічних умов функціонування таких суб`єктів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі №478/2192/13-ц, провадження №14-273цс18, зазначено, що до юрисдикції господарського суду належать справи, які виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою, яка не є господарським товариством, та її учасниками (засновниками, членами), у тому числі учасником, який вибув, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15 (провадження №14-576апп18) зроблено висновок, що спори, пов`язані з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи повинні розглядатись за правилами господарського судочинства незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК України).
У постанові від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17 (провадження №11-1272пп18) Велика Палата Верховного Суду виклала висновок, відповідно до якого правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України).
Відповідно до висновків, сформульованих Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №501/1571/16-ц до компетенції господарських судів віднесено спори у правовідносинах, які стосуються порядку створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, з огляду на характер спірних правовідносин, оскільки такі спори виникають при здійсненні права управління юридичною особою, а тому є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, незалежно від суб`єктного складу такого спору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 лютого 2022 року у справі №910/5179/20 (провадження №12-38гс21) міститься правовий висновок про те, що спори про визнання недійсними рішень вищого органу управління суб`єкта некомерційного господарювання щодо вирішення питань, пов`язаних з управлінням такою особою, між суб`єктом некомерційного господарювання та одним з його засновників (членом) належать до господарської юрисдикції відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, виходячи з характеру правовідносин, які є предметом такого спору (щодо визнання недійсним рішення вищого органу управління такої юридичної особи, прийнятого в межах його виключної компетенції).
Особливості правового режиму майна багатоквартирного будинку зумовлюють спеціальне правове регулювання порядку реалізації прав власниками нерухомого майна в такому будинку. Так, частиною другою статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Стаття 385 ЦК України передбачає, що з метою забезпечення експлуатації багатоквартирного будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями, управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року №2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон №2866-ІІІ). Приписами статті 1 цього Закону розкрито поняття ОСББ як юридичної особи, створеної власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Термін «співвласники багатоквартирного будинку» вживається законодавцем у розумінні власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Статтею 4 Закону №2866-ІІІ визначено статус ОСББ як непідприємницького товариства, що створюється для здійснення функцій, які забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. ОСББ відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем і відповідачем у суді.
Частиною другою статті 22 Закону №2866-ІІІ регламентовано, що питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються ГК України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Отже, виходячи з такого матеріально-правового регулювання зазначених правовідносин, вони є господарськими за своєю правовою природою. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України.
Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 02 жовтня 2019 року у справі №501/1571/16-ц (провадження №14-472цс19), у постановах Верховного Суду: від 13 березня 2019 року у справі №127/14625/16-ц (провадження №61-17817св18) та від 15 квітня 2020 року у справі №758/8634/17 (провадження №61-41316св18), від 02 лютого 2021 року в справі №755/21681/15-ц (провадження №61-18092св20), від 15 липня 2021 року в справі №711/2266/19 (провадження №61-16179св20), від 29 квітня 2022 року в справі №337/4491/19 (провадження №61-19676ск20), від 30 листопада 2022 року в справі №204/9551/18 (провадження №61-17451св21).
У справі, що переглядається встановлено, що ОСОБА_1 був головою правління ОСББ «Дмитра Яворницького, 100», повноваження якого були припиненні на підставі рішення загальних зборів від 11.11.2023 року. Спір у цій справі стосується діяльності юридичної особи ОСББ «Дмитра Яворницького, 100», а саме пов`язаних з управлінням такою особою, зокрема витребування у колишнього голови всієї необхідної для управляння будинком документації, ключів та печатки. 
Вирішення спору за такими вимогами належить до юрисдикції господарського суду, оскільки пов`язані з діяльністю та управлінням ОСББ в межах його виключної компетенції.
Отже, керуючись положеннями зазначених норм права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про належність даного спору до розгляду судом господарської юрисдикції.
Вказані висновки суду також узгоджуються із висновками викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2022 року у справі №755/87/17 (провадження №61-4403св21) та з висновками, 
викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2024 року у справі №760/28764/20 (провадження №61-1555св24).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитра Яворницького, 100» залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2025 року.

Судді: