УХВАЛА
22 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 740/1678/17
провадження № 61-12923св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Петрова Є. В., Сердюка В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справиза позовом  ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «В.М.Т.»,  ОСОБА_2 , про стягнення вартості частини майна товариства пропорційно успадкованій частці в статутному капіталі, інфляційних втрат, трьох процентів річних,
 
ВСТАНОВИВ:
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» (далі - СТОВ «РІД») та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути вартість частини майна СТОВ «РІД» пропорційно успадкованій частці в статутному капіталі СТОВ «РІД» у розмірі 37 781 227,15 грн.
Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області 29 березня 2024 року позов задоволено.
Стягнено зі СТОВ «РІД» на користь ОСОБА_1 вартість частини майна 
СТОВ «РІД» пропорційно успадкованій частці (44%) в статутному капіталі                             СТОВ «РІД» в розмірі 15 147 954,05 грн; інфляційні втрати за час прострочення виплати вартості частини майна СТОВ «РІД» з 7 серпня 2015 року до  10 травня 2023 року пропорційно успадкованій частці в статутному капіталі СТОВ «РІД» в розмірі 19 107 327,41 грн; три проценти річних за час прострочення виплати вартості частини майна СТОВ «РІД» пропорційно успадкованій частці в статутному капіталі СТОВ «РІД» з 7 серпня 2015 року до 10 травня 2023 року в розмірі 3 525 945,69 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Відмовлено СТОВ «РІД» у задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення.
Постановою Чернігівськогоапеляційного суду 19 серпня 2024 року апеляційну скаргу СТОВ «РІД» задоволено частково.
Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 29 березня 
2024 року змінено, зменшено суми, які підлягають стягненню з СТОВ «РІД» на користь ОСОБА_1 : вартість частини майна СТОВ «РІД» пропорційно успадкованій частці (44 %) в статутному капіталі СТОВ «РІД» - з 15 147 954,05 грн до 6 249 647,00 грн; суму інфляційних втрат за час прострочення виплати вартості частини майна СТОВ «РІД» - з 19 107 327,41 грн                                                  до 5 535 229,39 грн за період з 28 березня 2017 року до 10 травня 2023 року пропорційно успадкованій частці в статутному капіталі СТОВ «РІД»; суму трьох процентів річних за час прострочення виплати вартості частини майна СТОВ «РІД» пропорційно успадкованій частці в статутному капіталі СТОВ «РІД» -                                               з 3 525 945,69 грн до 1 147 537,92 грн за період з  28 березня 2017 року до 10 травня 2023 року.
Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 29 березня 
2024 року в частині судових витрат змінено, стягнено зі СТОВ «РІД» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 6 402,48 грн; витрати на оплату проведення судових експертиз в сумі 117 922,35 грн; витрати на залучення спеціаліста в сумі 5 134,50 грн; витрати на правничу допомогу в сумі 15 061,20 грн. В іншій частині рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 29 березня 2024 року залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи.
19 вересня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чередніченко М. М., засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями
від 23 вересня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Ситнік О. М., судді які входять до складу колегії, Петров Є. В. і Пророк В. В.
За розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду Грицик О. Ф.                                     від 26 вересня 2024 року за № 1146/0/226-24 у зв`язку зі зміною суддів, які входять до складу постійної колегії суддів, на підставі рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 24 вересня 2024 року № 8 «Про внесення змін до рішень зборів суддів Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 11 грудня 2023 року № 10 та від 11 грудня 2023 року № 11» та службової записки судді Ситнік О. М., відповідно до підпунктів 2.3.25 та 2.3.59 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, розділу 4.2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за касаційним провадженням № 61-12923ск24.
26 вересня 2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 740/1678/17 (провадження № 61-12923ск24) призначено судді-доповідачеві Ситнік О. М.; судді, які входять до складу колегії,  Ігнатенко В. М. і Фаловська І. М.
9 жовтня 2024 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М. відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чередніченко М. М., на постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року та витребувано матеріали справи.
1 листопада 2024 року до Верховного Суду надійшла заява  ОСОБА_1 про відвід суддів Ситнік О. М., Ігнатенка В. М., Фаловської І. М. від участі в розгляді справи № 740/1678/17. 
4 листопада 2024 року ухвалою Верховного Суду заяву  ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Ситнік О. М., Ігнатенка В. М., Фаловської І. М. визнано необґрунтованою з посиланням на те, що відсутні встановлені факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів Ситнік О. М., Ігнатенка В. М. та Фаловської І. М., оскільки не встановлено обставин, які унеможливлювали б ухвалення ними об`єктивного судового рішення у справі. Доводи заявника мають характер непідтверджених припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом. Незгода заявника із судовими рішеннями в інших справах не може слугувати підставою для відводу. 
Вирішення питання про відвід суддів Верховного Суду Ситнік О. М., Ігнатенка В. М., Фаловської І. М. було передано в порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), іншому судді.
6 листопада 2024 року ухвалою Верховного Суду в складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвідвід участі в розгляді справи суддів Верховного Суду Ситнік О. М., Ігнатенка В. М., Фаловської І. М. відмовлено.
Судді Ігнатенко В. М. та Фаловська І. М. заявили самовідвід з метою усунення обставин, які б давали щонайменший сумнів у об`єктивності і неупередженості суду.
7 листопада 2024 року ухвалою Верховного Суду заяви суддів Верховного Суду Фаловської І. М., Ігнатенка В. М. про самовідвід задоволено.
Відведено суддів Верховного Суду Фаловську І. М., Ігнатенка В. М. від участі в розгляді справи № 740/1678/17, яку передано на автоматизований розподіл для заміни відведених суддів.
8 листопада 2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 740/1678/17 (провадження № 61-12923ск24) суддями, які входять до складу колегії, визначено Пророка В. В. і Сердюка В. В. 
20 листопада 2024 року Яновська С. В. звернулася до Верховного Суду із заявою про відвід суддів Верховного Суду Ситнік О. М. та Пророка В. В. 
Ухвалою Верховного Суду від 22 листопада 2024 року заяву  ОСОБА_1 в частині відводу судді Верховного Суду Ситнік О. М. з підстав заміни складу колегії та залучення суддів Фаловської І. М., Ігнатенка В. М. залишено без розгляду на підставі частини п`ятої статті 39 ЦПК України. В іншій частині заяву    ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Ситнік О. М. і Пророка В. В. визнано необґрунтованою. Вирішення питання про відвід суддів Верховного Суду Ситнік О. М. і Пророка В. В. передано у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
27 листопада 2024 рокуухвалою Верховного Суду в складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. у задоволенні заяви     ОСОБА_1 про відвід від участі в розгляді справи суддівВерховного Суду Ситнік О. М. і  Пророка В. В. відмовлено.
Судді Ситнік О. М. та Пророк В. В. заявили самовідвід з метою усунення обставин, які б давали щонайменший сумнів у об`єктивності і неупередженості суду.
2 грудня 2024 року ухвалою Верховного Суду заяви суддів Верховного Суду Ситнік О. М. і Пророка В. В. про самовідвід задоволено.
Відведено суддів Верховного СудуСитнік О. М. і Пророка В. В. від участі в розгляді справи № 740/1678/17, яку передано на повторний автоматизований розподіл.
5 грудня 2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи № 740/1678/17 (провадження № 61-12923св24) суддею-доповідачем призначено Карпенко С. О.; суддями, які входять до складу колегії, визначено Грушицького А. І. і Сердюка В. В. 
23 грудня 2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи № 740/1678/17 (провадження № 61-12923ск24) суддями, які входять до складу колегії, визначено Петрова Є. В. і Сердюка В. В. 
19 грудня 2024 року Яновська С. В. звернулася до Верховного Суду із заявою про відвід судді Верховного Суду Карпенко С. О.
Заява мотивована тим, що суддю-доповідача Карпенко С. О. умисно залучено до розгляду її касаційної скарги без автоматизованого розподілу судових справ. Крім того, заявник звернулася зі скаргою до Вищої ради правосуддя на суддів Верховного Суду Карпенко С. О., Фаловську І. М., Мартєва С. Ю., Ігнатенка В. М., та стосовно яких 3 серпня 2023 року порушено кримінальне провадження  № 42023270000000047 за завідомо неправосудне рішення. 
Зазначала, що суддя Карпенко С. О. розглядала в складі колегії суддів справу № 740/3032/18, учасником якої була заявник. У постанові Верховного Суду в наведеній справі відсутні мотиви відхилення або прийняття її аргументів щодо суті спору, не надано оцінку доказам, касаційну скаргу розглянуто формально.
Заявник вказала, що, з огляду на її досвід у захисті інтересів у Верховному Суді, суддя Карпенко С. О. не буде вчиняти справедливе та об`єктивне судочинство під час розгляду її касаційної скарги в цій справі. На думку заявника, суддя буде діяти в інтересах  СТОВ «РІД».  
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2024 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи № 740/1678/17; заяву про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Ухвалою Верховного Суду від 25 грудня 2024 рокувідмовлено у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи № 740/1678/17.
21 січня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Верховного Суду із заявою про відвід судді Верховного Суду Карпенко С. О. від участі у розгляді цієї справи.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 чекала від судді Карпенко С. О. самовідвід, як це зробили інші судді, оскільки вона не довіряє судді і вважає, що нею ухвалені протизаконні судові рішення. Підставою виникнення сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості є, як вказує заявник, недотримання суддею обов`язку, передбаченого частинами другою та четвертою статті 214 ЦПК України. 
Зазначила, що суддя Карпенко С. О. розглядала в складі колегії суддів справу № 740/3032/18 та справу № 753/16275/19, учасником якої була заявник.
Крім того, на даний час Вищою радою правосуддя розглядається стосовно судді Карпенко С. О. дисциплінарна скарга ОСОБА_1 ; порушені кримінальні справи.
Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).
Доводи заяви про те, що суддя Карпенко С. О. входила до складу колегії суддів у справі № 740/3032/18, у якій Яновській С. В. відмовлено у задоволенні позову, і у справі № 753/16275/19, у якій відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , не свідчать про наявність упередженості чи можливої необ`єктивності судді при розгляді даної справи, а є припущенням заявника.
Не є підставами для відводу судді і наявність скарг, поданих щодо судді , у зв`язку з розглядом інших справ та обставини, пов`язані з прийняттям цим суддею судових рішень у інших справах.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення в справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року).
Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, доходить висновку про відсутність підстав стверджувати, що суддя Карпенко С. О. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.
 
За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Верховний Суд керується тим, що необґрунтоване усунення судді від участі в розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте в цій справі всі доводи заявника мають характер непідтверджених припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом.
Незгода сторони з рішенням суду, що прийняте в межах його повноважень, не може слугувати підставою для відводу судді.
Статтею 48 Закону № 1402-VIII встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.
Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. не свідчить про існування передбачених статтями 36, 37 ЦПК України обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності  судді-доповідача Карпенко С. О. 
Ураховуючи необґрунтованість заявленого  ОСОБА_1  відводу                                    судді-доповідачу Карпенко С. О., питання про відвід судді відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Крім того, суд звертає увагу заявника на передбачений частиною першою статті 44 ЦПК України обов`язок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та не допускати зловживання ними.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України)
Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід 
судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи № 740/1678/17. 
Заяву про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                     С. О. Карпенко
 
                                                                                                                               Є. В. Петров
 
                                                                                                                                В. В. Сердюк