Номер провадження: 22-ц/813/5715/24
                22-ц/813/5830/24
Справа № 495/8353/21
Головуючий у першій інстанції Мишко В.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Сегеди С.М.,
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач за первісним позовом -  Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району,
відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_1 (позивач за зустрічним позовом), Державний реєстратор Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Юлія Сергіївна,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року, на додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року за апеляційними скаргами Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району,  ОСОБА_1 , ухваленими у складі судді Мишко В.В.,
встановив:
У жовтні 2021 року, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Ю.С., в якому просила:
- скасувати рішення державного реєстратора Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Юлії Сергіївни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.06.2021 року, відомості внесені до реєстру 17.06.2021, індексний номер рішення 58805423) відносно об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388009251208, господарська будівля гаражу, загальною площею 28,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , та припинити право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388009251208, з закриттям розділу;
- скасувати рішення державного реєстратора Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Юлії Сергіївни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.06.2021, відомості внесені до реєстру 17.06.2021, індексний номер рішення 58805779) відносно об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388024751208, господарська будівля гаражу, загальною площею 22,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388024751208, з закриттям розділу;
- зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,01 га, яка належить Шабівській сільській раді Білгород-Дністровського району, шляхом знесення нерухомого майна за власний рахунок, а саме: господарських будівель гаражів, які згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №262038055, №262035459 розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги за первісною позовною заявою обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 немає законних підстав користуватися спірною земельною ділянкою орієнтовною площею 0,01 га, а господарські (присадибні) будівлі гаражі, побудовані на земельній ділянці із самочинним будівництвом підлягають знесенню, запис про реєстрацію права власності скасуванню з одночасним припинення права власності та закриттям розділу. ОСОБА_1 не виділялась у користування земельна ділянка, адреса, яка значиться для зареєстрованих об`єктів нерухомості не присвоювалась та в цілому здійснення будівництва господарських будівель гаражів на цій ділянці заборонено. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів. ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку, яка знаходиться за межами населеного пункту та є власністю Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відноситься до категорії земель водного фонду, чим порушив права та інтереси позивача.
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із зустрічною позовною заявою до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просив суд зобов`язати Шабівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області присвоїти об`єктам нерухомого майна, реєстраційний номер об`єктів № 2388009251208, № 2388024751208 звичайний тип адреси, який скрадатиметься з назви регіону, населеного пункту, назви вулиці та номера будинку, що відповідатиме його фактичному розташуванню в межах території с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області.
Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою обґрунтовані тим, що вказані будівлі існують на протязі більш ніж 30 років та весь цей час ОСОБА_1 не переховувався від посадових осіб сільської ради, володів та користувався збудованим майном вільно та відкрито. Твердження позивача про необізнаність Шабівської сільської ради до 2021 року про існування гаражів, не надання на офіційному сайті Шабівської об`єднаної територіальної громади, ані офіційному сайті територіальної громади, ані будь-яким іншим чином відповідного положення про порядок присвоєння адрес відповідно до положень ст.26, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких до делегованих повноважень виконавчого органу ради віднесено, зокрема: організація роботи, пов`язаної зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів. Відсутність у будь-якій формі незгоди позивача з присвоєними гаражам адресами, посилання на нібито тимчасовий характер споруд, збудованих більше 30 років, все це свідчить про штучність позовних вимог та прагнення в будь-який спосіб позбавити  ОСОБА_1  права мирно володіти та вільно користуватися власноруч збудованим нерухомим майном. Позивач постійно змінював навіть належність земельної ділянки, на якій розташовані гаражі, а саме: у різних процесуальних документах земельна ділянка відноситься то до земель водного фонду, як зазначено в позовній заяві, то до земель рекреаційного розвитку с. Шабо, як зазначено у Доповідній записі від 23.09.22 № 47. Зазначив, що доводи позивача у даній справі зводяться до того, що позивач в будь-який спосіб намагається позбутися побудованих  ОСОБА_1  гаражів не тільки не визнаючи факт їх побудови у 1991 році, а й намагається виправдати свою нібито необізнаність про існування вказаних гаражів тим, що ОСОБА_1  не сповістив Шабівську сільську раду про їх побудову, незважаючи на те, що на той момент Шабівська сільська рада не існувала як юридична особа. Вважає, що належні  ОСОБА_1  гаражі для зберігання рибальських човнів, побудовані до 05.08.1992 року, пов`язані з землею фундаментом, не належать до тимчасових споруд, розміщені на земельній ділянці, яка відноситься до земель садибної забудови, а відтак, побудовані без вчинення порушень ст. 61 Земельного кодексу України. За весь час розгляду справи позивачем не було надано до суду ні акту обстеження земельної ділянки, ні актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства, який складено працівником відділу контролю за використання земель управління земельних відносин, коли саме було виявлено порушенняземельного законодавства, графічних матеріалів, висновків землевпорядної чи будівельно-технічної експертизи, які вказували б на конкретну земельну ділянку на якій розташоване майно відповідача-1 та характеристики будівлі, яку позивач вимагає знести. Відповідно до положень ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна. Так, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради затверджується Положення про Адресний реєстр відповідного населеного пункту. Натомість на офіційному веб-сайті Шабівської ОТГ не міститься затвердженого Рішення виконавчого органу Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Положення про адресний реєстр с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області. За таких обставин, ОСОБА_1 не мав навіть можливості звернутися до виконавчого органу позивача, оскільки самим позивачем не створено умов для присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомого майна у зв`язку з тим, що не було затверджено Положення про адресний реєстр. Просив суд у задоволенні позовних вимог Шабівської сільської ради про скасування реєстрації права власності та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом приведення до попереднього стану об`єкта нерухомості відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_1 про зобов`язання присвоїти адреси об`єктам нерухомого майна задовольнити.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року у задоволенні позовної заяви Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району – відмовлено; у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 – відмовлено.
Додатковим рішенням цього ж суду від 08 травня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Болдузєвої Ілони Ігорівни про ухвалення додаткового рішення – задоволено частково: доповнено рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2024 року по цивільній справі № 495/8353/21. Стягнуто з Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 6 621 гривню 50 копійок, що складається з: 5 000 – витрати на надання правничої допомоги; 1621 гривень 50 копійок – витрати, пов`язані з прибуттям її, як представника до суду.
Не погодившись з вищевказаними судовими рішенням суду, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району подала апеляційні скарги, у яких просила суд: 
-рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району та ухвалити нове, яким позовні вимоги Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району до ОСОБА_1 , державного реєстратора Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Ю.С. задовольнити в повному обсязі;
-додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району щодо стягнення судових витрат частково, а саме стягнути судові витрати у загальному розмірі 3000 грн. 
Апеляційна скарга Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року обґрунтована тим, що документи на які послався суд першої інстанції як на підтвердження того, що гаражі були побудовані у 1989 році не є правовстановлюючими та не можуть підтверджувати факт реєстрації гаражів за ОСОБА_1 . Необґрунтованим є також посилання суду на документи з яких вбачається купівля будівельних матеріалів як на підтвердження факту побудови гаражів у 1989 році, оскільки з них неможливо встановити факт того, що саме ці матеріали були призначені для будівництва спірних гаражів. Крім того, ОСОБА_1 не надав жодного документу, який слугував б підтвердженням, що ділянка на якій побудовані гаражі, не була самовільно зайнятою ним. Твердження суду про те, що в ході судового розгляду встановлено та документально підтверджено, що ОСОБА_1 відкрито та безперешкодно користується земельною ділянкою та гаражами для зберігання рибацьких човнів з 1989 року та судом не встановлено недотримання норм чинного законодавства, які б порушували права позивача є помилковими, з огляду на те, що з матеріалів справи та самого рішення не вбачається належних доказів, які б підтверджували, що відповідач відкрито та безперешкодно користується земельною ділянкою та гаражами, тим більше, що останній мав хоч якісь законні підстави здійснювати таке користування земельною ділянкою. При цьому, стороною апелянта у позовній заяві чітко було визначено, які передбачені законодавством права Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району порушено та в чому воно полягає.
Також скаржник зазначає, що ОСОБА_1 здійснив самочинне будівництво об`єктів нерухомості – гаражів та подав заяву на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яка відноситься до земель водного фонду, та згідно графічних матеріалів, які надані ОСОБА_1 відноситься до прибережних захисних смуг вздовж морів, річок та навколо водойм. Влаштування ОСОБА_1 об`єктів нерухомості – гаражів на земельній ділянці водного фонду протирічить положенням земельного законодавства, а з врахуванням самочинного будівництва та здійснення реєстрації прав власності без належних документів, спірні об`єкти нерухомості повинні бути знесенні. Крім того, земельна ділянка орієнтовною площею 0,01 га на якій розміщено спірні об`єкти нерухомості, є землею органу місцевого самоврядування, що належить Шабівській сільській раді Білгород-Дністровського району, ОСОБА_1 у користування не виділялась, а тому, відповідач-1 не має жодних правових підстав займати земельну ділянку. Розміщення будівлі гаражу на вказаній земельній ділянці заборонено Земельним кодексом України.
Апеляційна скарга Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району на додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року обґрунтована тим, що ані стороні апелянта, ані суду не було надано жодних документів, які могли б підтвердити факт оплати наданих послуг (правничої допомоги), передбачених Договором №11/21 від 25.11.2021, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Болдузєвою I.I. Ухвалюючи додаткове рішення, суд не взяв до уваги те, що адвокат Болдузєва І.І. не приймала участі з початку розгляду справи у суді. Так, представник ОСОБА_1 , адвокат Болдузєва І.І. надала опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за укладеним з ОСОБА_1 договором №11/21 від 25.11.2021 про надання правничої допомоги, який навіть не містить дати складання цього документу, а частина даних послуг не може бути віднесена до правничої допомоги. На думку скаржника, стягнутий судом першої інстанції розмір суми судових витрат, підлягає зменшенню до 3000 грн.
У відзивах на апеляційні скарги Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, ОСОБА_1 , посилаючись на їх необґрунтованість, просить суд у їх задоволенні відмовити, а рішення від 10 квітня 2024 року та додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області  залишити в силі.
Крім того, не погоджуючись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року скасувати та прийняти нове додаткове рішення, яким заяву про розподіл судових витрат від 15 квітня 2024 року задовольнити повністю. 
Апеляційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року обґрунтована тим, що суд першої інстанції не мав би зменшувати розмір витрат на правничу допомогу, що було заявлено у даній справі, оскільки у справі відсутні заперечення позивача на подану заяву про розподіл судових витрат. Крім того, судом першої інстанції не враховано те, що відповідно до опису робіт за договором №11/21 від 25.11.2021 представником було, крім іншого, враховано також участь у судових засіданнях у суді, який розташований у м.Білгород-Дністровський Одеської області, тобто на значній відстані від м.Одеси та вимагає часу для прибуття представника для участі у судовому засіданні. ОСОБА_1 вважає цілком обґрунтованою суму витрат на правничу допомогу у справі №495/8353/21, зокрема, у розмірі 12 000,00 грн. нараховану за участь представника у судових засіданнях у суді першої інстанції, враховуючи те, що представник витрачала 2,5 години часу на проїзд з м. Одеси до м. Білгород-Дністровський Одеської області та в зворотній бік, не маючи можливості в цей же час приймати участь у розгляді інших судових справ, слідчих діях чи підготовки процесуальних документів. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Шабівська сільська ради Білгород-Дністровського району, посилаючись на її необґрунтованість, просить суд у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року відмовити. 
В судове засідання, призначене на 14.11.2024 з`явився: представник Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району – Шараг О.В. та представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 . 
Державний реєстратор Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Ю.С. до суду не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій просила суд справу розглядати за її відсутності. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, пояснення представників сторін, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.        
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскільки рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року оскаржується Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району лише в частині відмови у задоволенні позову Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, тому в іншій його частині у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України та роз`яснень п.15 Постанови Пленуму ВСУ №12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» колегією суддів не перевіряється. 
Оскаржувані судові рішення суду, в частині їх оскарження, зазначеним вимогам не відповідають, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що звертаючись до суду із вказаною позовною заявою, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району посилалася на те, що ОСОБА_1 немає законних підстав користуватися спірною земельною ділянкою орієнтовною площею 0,01 га, а господарські (присадибні) будівлі гаражі, побудовані на земельній ділянці є самочинним будівництвом та підлягають знесенню, а запис про реєстрацію права власності - скасуванню з одночасним припинення права власності та закриттям розділу, оскільки ОСОБА_1 не виділялась у користування земельна ділянка, про яку він повідомляє, адреса, яка значиться для зареєстрованих об`єктів нерухомості не присвоювалась та в цілому здійснення будівництва господарських будівель гаражів на цій ділянці заборонено відповідно до п.2 ст.61 Земельного кодексу України. ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку, яка знаходиться за межами населеного пункту та є власністю Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відноситься до категорії земель водного фонду.
Згідно із витягом №262035459 від 17.06.2021 та витягом №262038055 від 17.06.2021, рішенням державного реєстратора Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Ю.С., індексний номер 58805423 від 17.06.2021 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, було зареєстровано право власності на господарську будівлю гаражу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1288009251208), загальною площею 28,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та на господарську будівлю гаражу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2388024751208), загальною площею 22.5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , на ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Згідно вказаних витягів, підставою для державної реєстрації були технічні паспорти на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, серія та номер б/н, видані ТОВ «БТІ Південь» 23.03.2021 та довідки: серія та номер 093559/0321, 093557/0321 від 23.03.2021, видані ТОВ «БТІ Південь». При цьому у вказаних довідках міститься інформація, що господарські будівлі гаражу побудовані до 05.08.1992 та не належать до самочинного будівництва, не підлягають вводу в експлуатацію. За твердженням позивача, для присвоєння спірним об`єктам нерухомості адрес, визначених у технічному паспорті, ОСОБА_1 повинен був звернутись до позивача із відповідною заявою, однак не виконав таких дій, чим порушив порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р, а саме: 1) не надав документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 2) не надав виписку із погосподарської книги, надану виконавчим органом сільської ради; 3) не надав документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом. Враховуючи відсутність встановлених законодавцем усіх необхідних документів для проведення державної реєстрації прав власності за ОСОБА_1 на спірні об`єкти нерухомості, позивач вважає, що державний реєстратор Роздобудько Ю. С. перевищила свої повноваження, чим порушила порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та неправомірно зареєструвала права власності ОСОБА_1 на господарські (присадибні) будівлі гаражі.
Відмовляючи у задоволенні позову Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, районний суд виходив з того, що позивачем не доведено того, що в наданих ОСОБА_1 технічних паспортах міститься недостовірна інформація, також відсутні правові підстави та належні і допустимі докази, що гаражі, які побудовано ОСОБА_1 є самочинним будівництвом, оскільки право власності на вказане нерухоме майно є зареєстрованим, тобто визнаним державою, у встановленому порядку. Крім того, позивачем не доведено, що земельна ділянка, на якій розташовані гаражі для зберігання човнів, розташована поза межами населеного пункту та не доведено, що вказана ділянка відноситься до земель водного фонду, тому є помилковими твердження позивача щодо заборони будівництва на вказаній земельній ділянці.
Однак апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Згідно із до положень ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погоджения землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до положень ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно да ч. 1-4 ст. 376 ЦК України визначено. що житловий будинок, будівля. споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом. якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Статтею 3 вищевказаного Закону встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник. якщо інше не встановлено судом.
Відповідальність за відповідність електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, оригіналам таких документів у паперовій формі у разі подання заяви в електронній формі несе особа, яка виготовила електронні копії документів.
Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом I частини сьомої статті 37 цього Закону, державний реєстратор чи посадова особа територіального органу Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому пунктом і частини сьомої статті 37 цього Закону) вносить відомості про скасування (анулювання) відповідного рішення до Державного реєстру прав та відновлює розгляд відповідної заяви.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним скасуванням цим рішенням заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій чи відповідного судового рішення, зареєстрованих у базі даних заяв.
Апеляційним розглядом справи встановлено, що 13.07.2021 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району надійшла заява ОСОБА_1 , у якій останній просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність, орієнтовною площею 0,01 га, розташовану за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами - код згідно КВЦПЗ - 10.4, вид використання земельної ділянки - для експлуатації та догляду за водогосподарськими спорудами, а саме гаражами для зберігання човнів. У даній заяві, ОСОБА_1 також зазначив, що земельна ділянка знаходиться у його користуванні з 1989 року (том І: а.с. 15).
Відповіддю Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району від 28.07.2021 №4-534/02.2-08/2632 ОСОБА_1 повідомлено, що розміщення будівлі гаражу на вказаній земельній ділянці заборонено Земельним Кодексом України (том І: а.с. 19). 
Звертаючись до суду із вказаним позовом, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району зазначала, що ОСОБА_1 не виділялась у користування земельна ділянка, про яку він повідомляє, адреса, яка значиться для зареєстрованих об`єктів нерухомості не присвоювалась, та в цілому здійснення будівництва господарських будівель - гаражів, на цій ділянці заборонено відповідно до п. 2 ст. 61 Земельного кодексу України.
Згідно п. 2 ст. 61 ЗК України, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.
Встановлено, що згідно Витягу №262035459 від 17.06.2021 року та Витягу №262038055 від 17.06.2021 року, рішенням державного реєстратора Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Ю.С., індексний номер 58805423 від 17.06.2021 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, було зареєстровано право власності на господарську будівлю гаражу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1288009251208), загальною площею 28,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та на господарську будівлю гаражу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2388024751208), загальною площею 22.5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , на Відповідача – ОСОБА_1 .
Згідно вказаних витягів, підставою для державної реєстрації були технічні паспорти на Громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, серія та номер б/н, видані ТОВ «БТІ Південь» 23.03.2021 року, та довідки: серія та номер 093559/0321 та 093557/0321 від 23.03.2021 року, видані ТОВ «БТІ Південь». При цьому у вказаних довідках міститься інформація, що господарські будівлі гаражу побудовані до 05.08.1992 року, та не належать до самочинного будівництва та не підлягають вводу в експлуатацію.
З вищевказаних технічних паспортів на спірні об`єкти вбачається, що їх складено на - господарську будівлю гаражу (том І: а.с. 22-37). 
Разом з тим, з аналізу наданих ОСОБА_1 технічних паспортів вбачається, що хоча вони й мають статус технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, втім їх складено відносно будівель гаражу, без наявної основної будівлі для обслуговування якої вони призначені. При цьому, в обох технічних паспортах, на сторінці «Журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень», в графі «Призначення приміщень» об`єкти нерухомості значаться, як – основне (том І: а.с. 25, 33). 
З наведеного вбачається, що технічні паспорти, як документи, які стали підставою для проведення державної реєстрації права власності на майно, містять недостовірну інформацію, та виготовлені з порушенням вимог встановлених законодавцем, що призвело до незаконної реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомості із застосуванням спрощеної процедури, передбаченої для об`єктів самочинного будівництва до 05.08.1992.
Так, у разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки. садові, дачні будинки. господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних. міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по-господарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". 
Пункт 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по-господарського обліку.
Так, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди. прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по-господарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:
1) виписка із по-господарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;
2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.
       Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.
       Разом з тим, матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 звертався до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району для присвоєння спірним об`єктам нерухомості адрес, визначених у технічному паспорті, а отже відповідач порушив порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.08.1992 р., оскільки не надав документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; не надав виписку із погосподарської книги, надану виконавчим органом сільської ради та не надав документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом.
Судом не надано оцінки ані вимогам передбаченим статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ані твердженням апелянта про невідповідність чинному законодавству реєстрації спірних гаражів відповідачем.
В той же час, суд дійшов суперечливого висновку, що неможливо встановити поза розумним сумнівом чи надавалася саме Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району ОСОБА_1 у користування земельна ділянка, на якій розташовано гаражі, оскільки тим самим лише підтверджує відсутність у ОСОБА_1 будь-яких документів, які б підтвердили законне користування спірною земельною ділянкою.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, було прийнято державним виконавцем Затишанської селищної ради Роздільнянського району Роздобулько Ю.С., хоча нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району.
Отже, враховуючи відсутність встановлених законодавцем усіх необхідних документів для проведення державної реєстрації прав власності за ОСОБА_1 на спірні об`єкти нерухомості, апеляційний суд вважає, що державний реєстратор Роздобудько Ю.С. порушила порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та неправомірно зареєструвала права власності ОСОБА_1 на господарські (присадибні) будівлі гаражі, а тому державна реєстрація спірного нерухомого майна повинна бути скасована.
Більш того, як встановлено апеляційним переглядом справи та підтверджено матеріалами справи, спірні земельні ділянки відносяться до земель водного фонду, щодо яких встановлено ряд обмежень та згідно графічних матеріалів, які надані ОСОБА_1 , відноситься до прибережних захисних смуг вздовж морів, річок та навколо водойм.
Згідно положень глави 12 «Землі водного фонду» ЗК України, передача земель водного фонду в оренду або власність здійснюється на підставі рішення органів місцевого самоврядування.
Одночасно з цим, статтею 61 ЗК України, встановлено обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах. Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.
Таким чином, влаштування ОСОБА_1 об`єктів нерухомості - гаражів на земельній ділянці водного фонду протирічить положенням земельного законодавства. 
На вищевказані обставини справи, суд уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, а тому рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року, в частині його оскарження, а саме в частині відмови у задоволенні позовних вимог Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району слід скасувати і ухвалити в цій частині нове про часткове задоволення позовних вимог Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району. 
Щодо оскарження додаткового рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року.
Так, додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. 
Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21. 
Враховуючи, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року, в частині відмови у задоволенні позову Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району підлягає скасуванню із частковим задоволенням позовом в цій частині, тому додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року, яким було стягнуто з Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 6 621 гривню 50 копійок підлягає скасуванню та відповідно в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року відмовити.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційні скарги Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району задовольнити частково.
Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року, додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року скасувати.
Позов Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району задовольнити частково.
Скасувати рішення державного реєстратора Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Юлії Сергіївни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.06.2021, відомості внесені до реєстру 17.06.2021, індексний номер рішення 58805423, відносно об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388009251208, господарська будівля гаражу, загальною площею 28,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , припинити право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388009251208, з закриттям розділу.
Скасувати рішення державного реєстратора Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Юлії Сергіївни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.06.2021, відомості внесені до реєстру 17.06.2021, індексний номер рішення 58805779, відносно об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388024751208, господарська будівля гаражу, загальною площею 22,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , припинити право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388024751208, з закриттям розділу.
Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,01 га від господарських споруд (гаражів) за власний рахунок, за адресою: АДРЕСА_4 .
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст судового рішення складено 30.12.2024

Головуючий        

       Судді: