ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку
на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги
02 січня 2025 року                                                 м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О.,перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1   на постанову судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 березня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Кіцманського районного суду Чернівецької від 05 березня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст. 122-2 КУпАП і на нього накладене остаточне адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.
На таке судове рішення ОСОБА_1 18 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу та заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
У клопотанні посилався на те,що до 18.03.2024 року не мав можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги через відсутність коштів. Зазначав,що копію оскаржуваної постанови суд направив йому електронною поштою 07.03.2024 року, а наявна у справі розписка про отримання копії постанови була «підсунута секретарем» йому для підпису та внаслідок своєї необізнаності підписав розписку, не розуміючи змісту.
Стверджує, що уклав угоду із захисником 11.03.2024 року та захисник отримав можливість ознайомитись з матеріалами справи 13.03.2024 року.Захисник в межах строку оскарження не отримав інформацію за адвокатськими запитами, яка була необхідна для обгрунтування апеляційної скарги.
Зазначає, що є діючим волонтером та у період часу з 06.03.2024 року по 10.03.2024 року знаходився у волонтерській поїздці, а тому звернувся до адвоката після того, як повернувся. 
Провадження №33/822/770/24         Головуючий у І інстанції: Мінів О.І. Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП                   Доповідач: Дембіцька О.О.        

На думку апелянта, строк апеляційного оскарження ним пропущено з поважних причин та такий строк просив поновити.
Перевіривши матеріали справи та обставини, на які апелянт посилався у обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, вважаю,що підстав для поновлення такого строку немає та апеляційну скаргу необхідно повернути ОСОБА_1 з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 294 ч.2 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.          Апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 винесена 05 березня 2024 року(т. 1 а.с.36-38). Строк на її апеляційне оскарження закінчився 15 березня 2024 року. 
Апеляційна скарга на судове рішення із клопотанням про поновлення процесуального строку подана 18 грудня 2024 року(т.2 а.с.1-40).
Із матеріалів справи вбачається, що на постанову суду від 05 березня 2024 року як ОСОБА_1 ,так і його захисник вже подавали раніше апеляційні скарги із клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження (т. 1 а.с.50-68, 77-100, 109-140, 176-211, 225-262)
У клопотаннях посилались на причини пропуску процесуального строку,аналогічні тим,що викладені і в клопотанні, поданому 18.12.2024 року(т.2 а.с.11-14).
Відповідно до постанов суддів Чернівецького апеляційного суду від 29.03.2024 року (т.1 а.с.71-72), 12.04.2024 року (т.1 а.с.103-104), 14.05.2024 року (т.1 а.с.166-167), 06.06.2024 року (т.1 а.с.214-215), 19.08.2024 року (т.1 а.с.265-266) доводи,зокрема, ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження були визнані необґрунтованими та у поновленні строку відмовлено.
Постанови апеляційного суду набрали законної сили.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні 05.03.2024 року,отже реалізував своє право надати пояснення по суті справи.Також був обізнаний із суттю судового рішення, яким суд визнав його винуватим у вчиненні правопорушень, оскільки у клопотанні(т.2 а.с.12зворот),вказав,що був дуже засмучений результатом розгляду
На спростування доводів апелянта,копію постанови суду від отримав 05.03.2024 року,що засвідчив підписом у розписці(а.с.39 т.1) ,яка складається із одного речення та не потребує юридичної освіти для розуміння її змісту. 
Твердженням апелянта про те, що він не отримував копії постанови ,а розписку йому «підсунула» секретар та він не розумів її змісту,вже була надана оцінка раніше неодноразово у постановах апеляційного суду та такі доводи визнані необгрунтованими.
Як вже зазначалось,таким твердженням апелянт фактично без достатніх підстав оспорює відповідність дій секретаря вимогам закону.Те,що копія була направлена ще й електронною поштою,не спростовує факту отримання її паперового варіанту 05.03.2024 року.
Отже, ОСОБА_1 як особа,яка притягається до відповідальності у цьому провадженні, був обізнаний зі змістом прийнятого судом відносно нього рішення 05.03.2024 року, а тому мав реальну можливість подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
Апелянт вказував,що звернувся до захисника лише 11.03.2024 року,тобто незадовго до закінчення строку апеляційного оскарження,посилаючись на те,що у період з 06.03.2024 по 10.03.2024 року виконував свої обов`язки у якості волонтера,однак такі посилання не мають підтвердження у матеріалах справи.
Захисник вступив у справу 11.03.2024 року та в межах строку на апеляційне оскарження ознайомився із її матеріалами 12.03.2024 року(про що вказував іще у апеляційній скарзі,поданій 19.03.2024 року(т.1 а.с.50),а тому не був позбавлений можливості вчасно подати апеляційну скаргу.
У раніше поданих клопотаннях про поновлення процесуального строку як захисник,так і ОСОБА_1 вже посилались на те,що захисник не отримав відповіді на адвокатські запити,однак такі доводи не були визнані поважними причинами для поновлення процесуального строку у постановах апеляційного суду,які набрали законної сили.
Вступивши у справу та ознайомившись з її матеріалами у межах строку на апеляційне оскарження,захисник мав реальну можливість вчасно подати апеляційну скаргу,а викладені у апеляційній скарзі доводи у переважній її частині грунтуються на аналізі та оспорюванні доказів,які вже були наявні у матеріалах справи на час ознайомлення з нею захисником,тоді як на відповідь з ТОВ`Окіра» посилання у апеляційній скарзі немає.
У поданому 18.12.2024 року клопотанні ОСОБА_1 знову зазначав,що через відсутність коштів не мав змоги сплатити судовий збір в межах строку на апеляційне оскарження,посилаючись при цьому на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17.
Однак, предметом розгляду Великої Палати було питання щодо сплати судового збору при оскарженні судового рішення адміністративного суду,яке прийняте за наслідками позовного провадження у справі про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.На це ж посилається і апелянт у клопотанні(а.с.12 т.2),вказуючи на судовий збір при поданні позовної заяви та обов`язковість позиції ВПВС при розгляді судами справ відповідно до КАСУ.
Разом із тим, положення КАСУ не застосовуються при апеляційному перегляді справ апеляційним загальним судом,який здійснюється відповідно до ст.294 КУпАП та особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
Отже,заявлене у поданій вчергове апеляційній скарзі клопотання про поновлення процесуального строку ОСОБА_1 мотивував тими ж обставинами, на які посилався раніше та яким вже була надана оцінка апеляційним судом у постановах. 
Інших поважних причин, які могли перешкодити йому подати апеляційну скаргу у встановлений строк, апелянт у поданому 18.12.2024 року клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначив.
       
Отже, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення немає, а тому апеляційну скаргу необхідно повернути апелянту.
       Керуючись ст.294 КУпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду , -
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 березня 2024 року щодо апелянта за ч.1 ст.130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 разом із доданими матеріалами.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду                                                О.О. Дембіцька