ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1967/25 Справа № 204/6939/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       28 січня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк”,
на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року,-
ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
22.07.2024 року АТ КБ “Приватбанк” звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №б/н від 15 квітня 2019 року в сумі 31066,07 грн та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 15 квітня 2019 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. У процесі користування рахунком 14 березня 2023 року відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 23 червня 2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 31066,07 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року у задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено повністю.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
22.11.2024 року від Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що з підписанням Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 14.03.2023 pоку відповідач був ознайомлений з умовами кредитування (строком та порядком повернення кредиту, розміром та порядком нарахування відсотків), вчиняв дії на підтвердження укладення договору, отримання та використання за для своїх потреб кредитних коштів, а отже, цілком обґрунтовано має перед банком зобов`язання про поверненню заборгованості по тілу кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив. 

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною,  ціна позову  складає 31066,07 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із наступного.

В анкеті-заяві від 15 квітня 2019 року відповідач зазначив, що він приєднується до умов та правил надання банківських послуг АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», що розміщені на офіційному сайті банку в мережі Інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають договір банківського обслуговування (а.с.16-17).
Також до позовної заяви долучено витяг з умов та правил надання банківських послуг, на якому відсутній підпис сторін договору, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 14 березня 2023 року та паспорт споживчого кредиту (а.с.18-65).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.5-13), заборгованість відповідача станом на 23 червня 2024 року становить 31066,07 грн, яка складається з:
- заборгованість за поточним тілом кредиту – 0,00 грн;
- заборгованість за простроченим тілом кредиту – 25630,32 грн;
- заборгованість за нарахованими відсотками – 0,00 грн;
- заборгованість за простроченими відсотками – 5435,75 грн.
Позивачем ініційовано спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 15 квітня 2019 року.
На підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15 квітня 2019 року, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 14 березня 2023 року, паспорт споживчого кредиту, витяг із Умов та правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, виписку за рахунком відповідача та довідки про видані картки «Універсальна» і зміну кредитного ліміту.
Однак анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 15 квітня 2019 року, яка підписана сторонами, не містить відомостей щодо розміру кредитного ліміту. Додана до позовної заяви підписана сторонами копія паспорту споживчого кредиту не містить відомостей про встановлений кредитний ліміт 25630,32 грн, які позивач просить стягнути як заборгованість за простроченим тілом кредиту. У наявній в матеріалах справи анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання послуг від 15 квітня 2019 року процентна ставка також не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами за невиконання кредитного договору.
Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" у період - з часу виникнення спірних правовідносин (15 квітня 2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (22 липня 2024 року), тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 14 березня 2023 року також не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами за невиконання кредитного договору, оскільки така заява підписана відповідачем 14 березня 2023 року, тобто майже через 4 роки після підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 15 квітня 2019 року, за якою позивач просить стягнути заборгованість з відповідача.
Крім того, банком не надано жодних доказів, з яких можливо було б встановити чим передбачено нарахування вказаних видів заборгованості, а саме простроченого тіла кредиту за відсутності заборгованості за поточним тілом кредиту, та прострочені відсотки - за відсутністю заборгованості за нарахованими відсотками (а.с.5-13).
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ "Приватбанк", відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ "Приватбанк" із зазначених вище підстав не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Але колегія суддів апеляційного суду з таким висновком погодитись не може з огляду на таке.

Стаття 626 ЦК України голосить, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 628 ЦК України зазначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 640 ЦК України визначає момент укладення договору, а саме договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Доводи апеляційної скарги підтверджуютьчся тим, що заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 31) підписана власноручно відповідачем ОСОБА_1 .

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з винесенням нового рішення про задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги підтверджені належними доказами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. 
Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Оскільки апеляційна скарга та позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 2422,40 грн. (а.с.87) та за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн. (а.с.116 ) загальною сумою 6056,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” задовольнити. 
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк”(ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.04.2019 року, станом на 23.06.2024 рік у розмірі 31066, 07 грн., судовий збір за подання позову та апеляційний розгляд справи у розмірі 6056,00 грн., а загалом стягнути 37 122 (тридцять сім тисяч сто двадцять дві) гривні 07 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

       Судді: