СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року                                     м. Харків                        Справа № 917/209/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О. , суддя  Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Фурсової А.М.,
за участю представників:
від скаржника (позивача) - Марченко О.І. (в залі суду) - на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1118332 від 01.03.2024, Чуб В.Д. (в залі суду) - на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1512396 від 27.11.2024,
від 1-го відповідача (ТОВ "Агротермінал Констракшин") – Демчук Є.В. (поза межами суду) - на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СВ №1078339 від 14.02.2024,
від 2-го відповідача (ТОВ "Елеватор-Агро") - Чугунов М.В. (поза межами суду) - адвокат за довіреністю в порядку передоручення 19.03.2024,
від 3-го відповідача (ПрАТ "Західний Торгово-Промисловий Дім") – не з`явився,
від 4-го відповідача (ТОВ "Фінансова Компанія "Монополіум Фінанс") – Шабельник К.П. (поза межами суду) - на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1394687 від 11.03.2024, 
від 5-го відповідача (АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор") – не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів (вх.№3147 П/2)
на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/209/24 (ухвалу складено (підписано) 17.12.2024, суддя Сірош Д.)
за позовом, Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів (Export-Import Bank of The United States) 811, Вермонт Авеню, NW, Вашингтон, Округ Колумбія, 20571, Сполученні Штати Америки, адреса для листування в Україні: вулиця Івана Франка, 4-Б, офіс 49, місто Київ, 01054, Україна
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Констракшин", смт.Степанівка, Сумська область, 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеватор-Агро", м. Заводське, Миргородський р-н, Полтавська область, 
Приватного акціонерного товариства "Західний Торгово-Промисловий Дім", м. Дубно, Рівненська область, 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Монополіум Фінанс", м.Київ, 
Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор", м. Київ, 
про визнання укладеними та дійсними додаткових договорів поруки, визнання дійсними додаткових договорів забезпечення, визнання недійсними фраудаторних договорів іпотеки, припинення правовідношень, визнання іпотечних прав Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на об`єкти нерухомості, стягнення заборгованості за кредитними договорами та звернення стягнення на предмети іпотек, 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 заяву Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів про зміну предмета позову у справі шляхом доповнення Позовних вимог Ексім Банку США вимогами про припинення правовідношень іпотеки (прав іпотеки) за чотирма оскаржуваними фраудаторними договорами іпотеки (вх.№16800 від 11.12.2024) задоволено. Відкладено розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеватор-Агро" (вх № 15133 від 11.11.2024) про призначення комплексної судової економічної експертизи. Частково задоволено клопотання Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" (вх.№ 15063 від 11.11.2024) про призначення судової лінгвістичної експертизи та зупинення провадження у справі. Призначено судову лінгвістичну експертизу, на розгляд якої винести питання:
2.1. Чи наявні у перекладах українською мовою та україномовних текстах додатків до позовної заяви від 22.04.2024 року, викладених англійською мовою, помилки, що спричиняють викривлення змісту тексту, викладеного англійською мовою? Якщо так, то вказати у чому помилка та навести правильний варіант.
2.2. Чи наявні у перекладах українською мовою та україномовних текстах додатків до позовної заяви від 22.04.2024 року, викладених англійською мовою, хибні тлумачення термінології, що можуть спричинити полісемічно неправильні твердження, що приводять до викривлення змісту англомовної частини тексту? Якщо так, то вказати у чому помилка та навести правильний варіант перекладу українською мовою.
2.3. Чи містять переклади українською мовою та україномовних текстах додатків до позовної заяви від 22.04.2024 року, викладених англійською мовою, ознаки умисного спотворення змісту тексту на користь формування більш вигідного положення для однієї з договірних сторін, що наприклад може проявлятись у виборі менш правильного синоніму/дефініції з підходящих щодо іншої сторони (наприклад compound interest замість simple interest, хоча те і те означає відсотки, але вигода для отримувача цих відсотків значно більша у випадку саме compound interest).
Доручено проведення судової лінгвістичної експертизи Київському Науково-дослідному інституту судових експертиз (КНДІСЕ), код ЄДРПОУ 02883096, вул. Сім`ї Бродських, 6, м. Київ, 03057, тел. (044) 200-29-11, (044) 200-29-29, е-mail: info@kndise.gov.ua, https://kndise.gov.ua.
Зобов`язано експерта після проведення судової лінгвістичної експертизи надати суду висновок судового експерта.
Оплату судової експертизи покладено на Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор".
Провадження у справі № 917/145/19 зупинено на час проведення судової лінгвістичної експертизи.
Місцевий господарський суд при вирішенні питання про призначення судової лінгвістичної експертизи та зупинення провадження у справі, посилається на положення ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", ст.ст. 98, 99 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 за № 705/3145, Науково-методичні рекомендації з підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), рецензію філолога - перекладача англійської мови щодо правильності перекладу наданих позивачем разом з позовною заявою документів, відповідно до якої визначено, що здійснений переклад документів не може бути прийнятий в його поточній редакції, адже грубі помилки, які він містить, можуть призвести до хибного тлумачення оригіналу та спричинити істотні негативні наслідки як для учасників відповідного позову, так і для інших сторін. Місцевий господарський суд, з огляду на те, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи необхідні спеціальні знання у лінгвістичній сфері, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та призначення у справі судової лінгвістичної експертизи.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням місцевого господарського суду, Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів (Export-Import Bank of The United States) через підсистему "Електронний суд" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: прийняти апеляційну скаргу до розгляду, відкрити апеляційне провадження та розглянути апеляційну скаргу в судовому засіданні за участі представників Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів; скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/209/24 в частині призначення судової лінгвістичної експертизи та в частині зупинення провадження у справі та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:
- твердження АТ "Фавор" щодо відсутності підтвердження правильності перекладів проектів додаткових договорів поруки та других договорів іпотеки, які викладені англійською та українською мовами, треба сприймати з урахуванням того, що англійські та українські тексти вказаних договорів на 99% є ідентичними (слово в слово) до англійських та українських текстів первинних договорів поруки та перших договорів іпотеки. Відмінності між ними є мінімальними, оскільки в ході підготовки проектів додаткових договорів поруки та других договорів іпотеки, Ексім Банк США брав за основу (копіював) англійський та український тексти первинних договорів поруки та перших договорів іпотеки. Наприклад, додаткові договори поруки (їх проекти) відрізняються від первинних договорів поруки лише тим, що в них різні сторони - Ексім Банк США (новий кредитодавець), замість PEFCO (первісного кредитодавця), та додаткові зобов`язані особи (як додаткові поручителі) замість Райз-Максимко (первісного поручителя). Всі інші положення англійською та українською мовами є ідентичними. Окрім того, Ексім Банк США надав суду переклад українських текстів первісних договорів поруки (додаток 02.03 та додаток 03.03 до позовної заяви) та перших договорів іпотеки (додаток 03.04-01 та додаток 03.04-02), що були здійснені кваліфікованими перекладачами. Справжність підпису перекладачів була засвідчена нотаріусами, які встановили особи перекладачів та їх дієздатність, та перевірили кваліфікацію перекладачів. Відповідно, твердження АТ "Фавор", що Ексім Банк США не надав суду підтвердження правильності перекладів чи відповідності українських текстів договорів англійським текстам договорів, не відповідає дійсності.
- адвокат Андрій Гусак, який теж є кваліфікованим перекладачем з англійської мови, не здійснював перекладу жодного договору. Переклади договорів здійснювали інші кваліфіковані перекладачі. ОСОБА_1 здійснив переклад лише кількох норм права Штату Нью-Йорк та кількох рішень судів Штату Нью-Йорк, які є джерелом права в ОСОБА_2 . ГПК України встановлює обмеження щодо несумісності статусу перекладача та представника сторони (адвоката) тільки для перекладачів, які допускаються чи залучаються до участі у справі судом (стаття 59.1 та стаття 72.2 ГПК України). ОСОБА_1 не допускався та не залучався судом як перекладач. Отже, він міг здійснювати переклад, оскільки є кваліфікованим перекладачем з англійської мови. Окрім того, твердження АТ "Фавор", що Ексім Банк США не надав  доказів  наявності спеціальних знань адвоката Гусака А.М. як перекладача, не відповідають дійсності. Всі переклади, здійснені Андрієм Гусаком, були засвідчені нотаріально, його особу було встановлено та дієздатність і кваліфікацію перевірено нотаріусом, про що свідчать матеріали справи (наприклад, додаток 01.03-01 до позовної заяви). Переклад українською мовою кількох норм законів Штату Нью-Йорк та кількох рішень судів Штату Нью-Йорк, стосуються змісту норм іноземного права, яке не може бути предметом лінгвістичної експертизи, яку АТ "Фавор" просить суд призначити для того, щоб перевірити правильність перекладу Андрієм Гусаком норм права Штату Нью-Йорк. 
- кожна сторона у спорі повинна довести свої твердження (стаття 74.1 ГПК України (обов`язок доказування і подання доказів)). Відповідно, оскільки АТ "Фавор" стверджує, що українські тексти договорів не відповідають англійським текстам, останній мав довести свої твердження та надати відповідні докази у строки, які ГПК України встановлює для подання доказів – разом з відзивом. Однак, жодних доказів цього твердження АТ "Фавор" не надав, ні разом з відзивом, ні разом з клопотанням. 
- надана АТ "Фавор" рецензія правильності перекладів не стосується договорів. Ця рецензія стосується лише перекладу документів, здійснених ОСОБА_3 , а саме: (1) розділу 5001 та розділу 5003 Цивільно-процесуального кодексу Штату Нью-Йорк (додаток 01.03-01 та додаток 01.03-03 до позовної Заяви), (2) рішення Апеляційного суду Штату Нью-Йорк у справі Сподек проти Парк Проперті (Додаток 01.03-05), (3) рішення Окружного суду Штату Нью-Йорк в справі HSH Nordbank AG New York Branch проти Swerdlow (додаток 01.03-05), та (4) електронного листа Кеннета Фостера (Ексім Банк США) до ОСОБА_4 (УкрЛендФармінг) від 02 лютого 2016 року, що містить два параграфа тексту (додаток 08.03), та (5) Форми-затвердження (передачі активів зернових елеваторів від Компанії Райз до додаткових зобов`язаних осіб) від 22 лютого 2016 року, підготовлена 17 лютого 2016 року (додаток 08.04). Це всі документи, які були перекладені ОСОБА_3 та які були предметом рецензії, за винятком листа Кеннета Фостера та Форми-затвердження, стосуються права Штату Нью-Йорк, а не обставин у цій справі. Встановлення змісту права Штату Нью-Йорк не може бути предметом лінгвістичної експертизи за визначенням. 
- перекладач ОСОБА_5 не здійснювала рецензію перекладу кредитних договорів, первісних чи додаткових договорів поруки, перших чи других договорів іпотеки, будь-яких інших операційних документів та будь-яких інших документів, які є доказами обставин у справі. Переклад цих документів здійснював не Андрій Гусак, а інші кваліфіковані перекладачі. Обсяг їх тексту складає тисячі сторінок у цій справі. 
- АТ "Фавор" не надавало жодних доказів того, що українські тексти кредитних договорів, договорів поруки, договорів іпотеки та інших операційних документів, зміст яких АТ "Фавор" просить встановити (хоча він не є їх стороною) за допомогою лінгвістичної експертизи, не відповідають англійським текстам. Твердження АТ "Фавор" у клопотанні про протилежне є недоведеними та базуються на припущеннях. 
- рецензія Катерини Ахокас (перекладача) є доказом, який АТ "Фавор" мав надати суду у строки для подання доказів – разом з відзивом на позовну заяву Ексім Банку США. Отже, АТ "Фавор" подав рецензію з пропуском строків, без обґрунтування неможливості її подання у встановлений ГПК України строк та без клопотання про поновлення строку. Як наслідок, рецензія не лише є неналежним доказом, оскільки не стосується обставин, а саме умов договорів, які АТ "Фавор" просить суд встановити за допомогою лінгвістичної експертизи. Ця рецензія, подана АТ "Фавор" з пропущенням строків для подання доказів (з відзивом) і без обґрунтування неможливості її подання разом з відзивом, також не могла прийматися до розгляду судом у відповідності до приписів статті 80.8 ГПК України.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тихий П.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів (Export-Import Bank of The United States) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/209/24; призначено справу до розгляду; постановлено Господарському суду Полтавської області невідкладно надіслати на адресу Східного апеляційного господарського суду матеріали справи №917/209/24.
20.01.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 917/209/24.
22.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" через підсистему "Електронний суд" подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 1010), в якому просить апеляційну скаргу Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 в оскаржуваній частині – без змін.
22.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Елеватор-Агро" через підсистему "Електронний суд" подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 1093), в якому просить залишити апеляційну скаргу Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі № 917/209/24 без задоволення, а ухвалу – без змін.
22.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Елеватор-Агро" через підсистему "Електронний суд" подано заяву (вх.№ 1094), в якій просить зобов`язати Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів внести на депозитний рахунок Східного апеляційного господарського суду суму у розмірі 63 000,00 грн, як забезпечення прогнозованих витрат ТОВ "Елеватор-Агро" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом апеляційної скарги Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі № 917/209/24.
23.01.2025 Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" через підсистему "Електронний суд" подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 1107), в якому просить залишити апеляційну скаргу Ексім Банку США від 27.12.2024 без задоволення, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 – без змін.
23.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Констракшн" через підсистему "Електронний суд" подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 1108), в якому просить апеляційну скаргу Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 – без змін. 
23.01.2025 Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" через підсистему "Електронний суд" подано заяву (вх.№ 1109), в якій просить забезпечити витрати АТ "Фавор" у розмірі вартості правової допомоги, пов`язаної із представництвом його інтересів у суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.02.2024 у справі №917/209/24, зобов`язати позивача – Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів внести на депозитний рахунок Східного апеляційного господарського суду 61 600,00 грн.
18.02.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" через підсистему "Електронний суд" подано клопотання (вх.№2169), в якому просить зобов`язати Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів внести на депозитний рахунок Східного апеляційного господарського суду 30 000,00 грн для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024.
18.02.2025 Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" через підсистему "Електронний суд" подано клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№ 2173), в обґрунтування якого посилається на неможливість його представника взяти участь у судовому засіданні через погане самопочуття, на підтвердження чого надає Інформаційну довідку з електронної системи охорони здоров`я.
В судове засідання з`явились представники позивача (скаржника), 1-го, 2-го та 4-го відповідачів. Представники 3-го та 5-го відповідачів в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Розглянувши в судовому засіданні 18.02.2025 клопотання АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" про відкладення розгляду справи, яке було підтримано представниками 1-го та 4-го відповідачів, з огляду на оголошену в місці фактичного перебування його представника повітряну тривогу, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу. 
Статтею 202 ГПК України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).
Подаючи до суду клопотання про відкладення розгляду справи, представник 5-го відповідача жодним чином не обґрунтовує необхідність такого відкладення з метою вчинення будь-яких процесуальних дій, що потребують особистої явки його представника в судове засідання. Водночас, вказаний учасник справи мав достатньо часу для подання до суду всіх необхідних доказів та пояснень для спростування доводів позивача (скаржника).
Також суд вказує, що господарський суд із урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.
Апеляційний господарський суд приймає до уваги те, що інші представники 5-го відповідача (з числа як його працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами) не були позбавлені права взяти участь у судовому засіданні, зокрема і в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Позиція 5-го відповідача у спорі викладена у відзиві на апеляційну скаргу, тоді як явка представників сторін судом не визнавалася обов`язковою. 
Що стосується оголошення повітряної тривоги під час розгляду в судовому засіданні даної справи, про що зазначили представники 1-го та 4-го відповідачів, підтримуючи вказане вище клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія враховує, що приміщення Східного апеляційного господарського суду на випадки оголошення повітряної тривоги обладнано укриттям для працівників і відвідувачів суду. Разом з тим, вказані учасники скористалися правом на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису представника за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, що вказує на усвідомлення ризику обрання такої форми участі у призначеному судовому засіданні. Судовою колегією також враховано, що позиція вказаних учасників справи з приводу поданої у справі апеляційної скарги була викладена у відзивах на апеляційну скаргу та оголошена представниками сторін в судовому засіданні, проведеного в суді апеляційної інстанції 04.02.2025.  Крім того, під час розгляду вказаного клопотання в Україні було оголошено відбій масштабної повітряної тривоги. 
Отже, встановивши дані обставини, враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, а також беручи до уваги відсутність будь - яких інших обґрунтованих доводів необхідності відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку відмовити в задоволенні клопотання представника АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" про відкладення розгляду справи.
Відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників в судове засідання 18.12.2025 судом обов`язковою не визнавалась, у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу позивача в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами за відсутністю представника 3-го та 5-го відповідачів.
Розглянувши клопотання  Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеватор-Агро", Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" про зобов`язання Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/209/24, судова колегія зазначає таке.
В обґрунтування заявленого клопотання, учасники справи, зокрема, посилаються на те, що позивач - Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів є юридичною особою, що зареєстрована та знаходиться у зарубіжній країні, не має на території України зареєстрованих представництв, філій, а також майна; правосуб`єктність позивача не підтверджена належним чином; судовий збір за подання позовної заяви від 23.02.2024 та апеляційної скарги сплачено не позивачем або його представником, а третьою особою.
Згідно з ч. 1 ст. 125 ГПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).
Відповідно до ч. 4 ст. 125 ГПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).
Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:
1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або
2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.
Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного апеляційного перегляду визначено ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/209/24 в частині задоволення клопотання про призначення у справі судової лінгвістичної експертизи та зупинення провадження у справі.
Пунктом 4 частини 1 статті 282 ГПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Слід враховувати, що у випадку якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, зокрема, про призначення у справі судової експертизи та зупинення провадження з передачею справи на розгляд суду першої інстанції (тобто ухвалу, якою опосередковано рух справи), розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.
Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 ГПК України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає за доцільне застосувати до позивача такий процесуальний захід, як забезпечення судових витрат учасників справи під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у даній справі (ст. 125 ГПК України), у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні заявлених клопотань. Вказане не позбавляє учасників справи реалізувати таке право під час розгляду господарським судом справи по суті.
З приводу клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" про зобов`язання Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/209/24, судова колегія зазначає таке.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Відтак, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю треба розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.
Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Зміст наведених норм свідчить про те, що право сторони на вчинення процесуальних дій (в даному випадку подання клопотання про забезпечення судових витрат при розгляді даної справи) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених     Господарським процесуальним кодексом України.
При цьому, необхідно враховувати, що процесуальний закон, спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання заяв чи клопотань.
Таким чином, право на подання клопотання учасників справи з процесуальних питань може бути реалізовано виключно у строк, встановлений судом, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.01.2025 встановлено відповідачам строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали.
Вказану ухвалу суду було доставлено до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" 06.01.2025 о 22:25 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, підписаною відповідальним працівником суду. Таким чином, учасники справи мали право на подання клопотань з процесуальних питань в строк до 22.01.2025 (включно). Зазначене клопотання 4-м відповідачем було подано через підсистему "Електронний суд" 18.02.2025 (вх.№2169), тобто з пропуском встановленого судом строку, за відсутності клопотання про його поновлення з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску. За таких обставин, судова колегія не вбачає правових підстав для розгляду клопотання 4-го відповідача про забезпечення очікуваних судових витрат під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим залишає його без розгляду. 
В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги, просили задовольнити її в повному обсязі, надали свої пояснення у справі.
Представники 1-го, 2-го та 4-го відповідачів заперечували проти задоволення апеляційної скарги позивача, просили ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.12.2024 у справі № 917/209/24 в частині призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі залишити без змін. 

За змістом п. 14 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, судом, враховуючи обставини справи, при розгляді даної справи застосовано принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Констракшин", Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеватор-Агро", Приватного акціонерного товариства "Західний Торгово-Промисловий Дім", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Монополіум Фінанс", Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор", в якому просить: визнати укладеними та дійсними додаткові договори поруки; визнати дійсними додаткові договори забезпечення; визнати недійсними фраудаторні договори іпотеки; визнати іпотечні права Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на об`єкти нерухомості, включаючи відповідні допоміжні споруди, які є невід`ємними частинами цих об`єктів; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 березня 2013 року та кредитним договором від 13 вересня 2013 року звернути стягнення на користь Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на наступні предмети іпотек; встановити процедуру та механізм виконання рішення суду; розподілити стягнуті від реалізації цілих зернових елеваторів суми.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.02.2024 у справі №917/209/24 позовну заяву Ексім Банку США повернуто заявнику без розгляду на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.
Цією ж ухвалою скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.02.2024 у справі № 917/209/24.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2024 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.02.2024 у справі № 917/209/24 скасовано. Справу № 917/209/24 направлено до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/209/24, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.
11.11.2024 від Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" до Господарського суду Полтавської області надійшло клопотання про призначення комплексної судової лінгвістичної та економічної експертизи та зупинення провадження у справі (вх. № 15063). 
Обґрунтовуючи заявлене клопотання 5-й відповідач посилався на те, що якість перекладів документів, наданих позивачем, позбавляє суд можливості визначити дійсні умови спірних договорів та зміст норм іноземного права, на які посилається позивач. Отже, суд не може належним чином з`ясувати всі обставини справи без підтвердження або спростування таких перекладів експертним висновком.
Експортно-Імпортним Банком Сполучених Штатів з позовною заявою від 22.02.2024 надано ряд перекладів з англійської мови на українську договорів, правових актів та ін. Крім того, позивач просить суд визнати укладеними проекти двомовних договорів, у який англомовні положення превалюють над положеннями, викладеними українською мовою, а підтвердження правильності і тотожності такого перекладу відсутні.
Виходячи з наведеного, АТ "Фавор" було здійснено звернення до філолога - перекладача англійської мови з метою отримання рецензії щодо правильності наданих позивачем перекладів.
За наслідками цього звернення АТ "Фавор" отримано рецензію на переклад з англійської мови українською мовою додатків до позовної заяви від 22.04.2024 Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів, викладених англійською мовою.
Так, рецензентом філологом-перекладачем зроблено загальний висновок про те, що переклад не може бути прийнятий в його поточній редакції, адже грубі помилки, які він містить, можуть призвести до хибного тлумачення оригіналу та спричинити істотні негативні наслідки як для учасників відповідного позову, так і для інших сторін. 
Додаткова заявник вказував, що складність також виникає внаслідок того, що вживана правова термінологія належить переважно до права штату Нью-Йорк, США, а відповідно, коректний переклад можливий лише за наявності у перекладача достатнього розуміння відмінностей між правом штату Нью-Йорк та українським правом не лише в термінологічному, а також і в концептуальному плані.
Крім того, зазначає, що   переклади,   надані   позивачем,   здійснені  адвокатом Гусаком А.М., який також є і представником позивача, що вказує на здійснення перекладу особою, яка є заінтересованою, за відсутності надання до матеріалів справи доказів наявності спеціальних знань у вказаної фізичної особи як перекладача.
Отже, як стверджував 5-й відповідач, наведене унеможливлює використання наданих позивачем перекладів як доказів. Для усунення наведених недоліків вважав необхідним отримання експертного дослідження щодо наданих Експортно-Імпортним Банком Сполучених Штатів документів.
Також Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" вказував, що розрахунки заявлених позивачем сум до стягнення базуються на недостовірному перекладі та не підтверджуються належним чином, самостійно здійснити їх перерахунок звичайними математичними способами не можливо, тому за наслідком отримання дійсного перекладу є необхідність перерахування експертом заявлених сум з урахуванням результатів лінгвістичної експертизи.
11.11.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеватор-Агро" до Господарського суду Полтавської області надійшло клопотання (вх. № 15133 від) про призначення експертизи та зупинення провадження у справі.
11.12.2024 від Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів до Господарського суду Полтавської області надійшла заява про зміну предмета позову у справі шляхом доповнення позовних вимог Ексім Банку США вимогами про припинення правовідношень іпотеки (прав іпотеки) за чотирма оскаржуваними фраудаторними договорами іпотеки (вх.№16800).
11.12.2024 постановлено оскаржувану ухвалу суду з підстав, викладених вище.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносин, суд апеляційної інстанції вказує про таке.
Поняття судової експертизи визначено у статті 1 Закону України "Про судову експертизу", як дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
При цьому, судом враховано, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, рішення суду має прийматися у повній відповідності з нормами процесуального та матеріального права, з повним та об`єктивним дослідженням обставин та доказів.
Така потреба, зокрема може бути обумовлена наявністю у справі суперечливих доказів, у зв`язку з чим, у суду відсутня можливість надати їм належну оцінку.
Отже, з метою призначення судом судової експертизи особа, яка приймає участь у розгляді справи, має звернутися із клопотанням, в якому слід чітко обґрунтувати дійсну необхідність в її проведенні, тобто неможливість доведення чи спростування обставин справи в інший спосіб без призначення експертизи.
Як вже було зазначено, предметом позову (безпосередньо матеріально-правовою вимогою позивача до відповідачів, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів) у даній справі, є визнання укладеними та дійсними додаткові договори поруки, визнання дійсними додаткові договори забезпечення (Степанівка), визнання дійсними додаткові договори забезпечення (Заводське), визнання дійсними додаткові договори забезпечення (Дубно), визнання недійсними фраудаторні договори іпотеки, визнання іпотечні права Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на об`єкти нерухомості, включаючи відповідні допоміжні споруди, які є невід`ємними частинами цих об`єктів, стягнення солідарно з ТОВ "Агротермінал Констракшин", ТОВ "Елеватор-Агро" та ПрАТ "Західний торгово-промисловий дім" на користь Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів загальну суму заборгованості на дату позову (22 лютого 2024 року) на суму 79 298 546,40 доларів США (сімдесят дев`ять мільйонів двісті дев`яносто вісім тисяч п`ятсот сорок шість доларів США та 40 центів), встановлення процедури та механізму виконання рішення суду.
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України визначено позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач долучив до позовної заяви (матеріалів справи) копії документів, викладених іноземною мовою (англійською) та які містять англомовні тексти, з їх перекладом українською мовою.
Статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.
Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).
Відповідно до ст. 10 ГПК України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судоустрій та статус судів" судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.
Відповідно до частин 1, 2 Закону України "Про засади державної мовної політики" державною мовою України є українська мова. Українська мова як державна мова обов`язково застосовується на всій території України при здійсненні повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, у міжнародних договорах, у навчальному процесі в навчальних закладах в межах і порядку, що визначаються цим Законом.
За частиною 1 статті 14 названого Закону судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою, а в частині 3 цієї статті визначено, що сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.
Відповідно до пункту 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. Усі документи суду складаються державною мовою. У випадках, передбачених міжнародним договором України, суд складає процесуальний документ мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України, або додає до нього завірений відповідно до законодавства України переклад на таку мову. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно з ст. 79 Закону України "Про нотаріат" нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.
Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.
Відтак, Господарський процесуальний кодекс України не відкидає можливості подання до суду процесуальних письмових документів (за винятком позовної заяви) не українською мовою. Якщо документи подано до суду не українською мовою, суд не вправі відмовити в їх прийнятті. До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку ст. 79 Закону України "Про нотаріат". 
Дана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.
Таким чином докази, не перекладені з англійської мови на українську мову та не засвідчені належним чином в порядку ст. 79 Закону України "Про нотаріат", не є належними документами, оскільки не оформлені в установленому законом порядку, що унеможливлює встановлення судом змісту такого документу, дії, яка вчинена на підставі вказаного документу, особи, якою вона була вчинена, на користь кого тощо. 
В свою чергу, призначення судом першої інстанції судової експертизи, має на меті ухвалення законного та обґрунтованого рішення за результатом вирішення спору.
Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому питання щодо призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Аналогічний висновок наведений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №927/685/20.
Так, нотаріус засвідчує лише оригінальність підпису перекладача, а не відповідність перекладу оригіналу. Тому якщо у господарського суду чи учасника судового процесу виникнуть сумніви щодо автентичності перекладу документа, суд може призначити судову експертизу і доручити її проведення компетентному спеціалісту-перекладачу згідно з вимогами статті 99 ГПК України.
Відповідно до пункту 2 наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень" (надалі - Наказ), у межах лінгвістичної експертизи мовлення проводяться авторознавчі та сематико-текстуальні дослідження. Об`єктом дослідження лінгвістичної експертизи мовлення є продукт мовленнєвої діяльності людини, відображений у писемній або в усній формі (зафіксований у відео-, фонограмі).
За приписом пункту 2.1 Наказу лінгвістична експертиза мовлення поділяється на авторознавчу експертизу писемного мовлення та семантико-текстуальну експертизу писемного та усного мовлення.
За положеннями пункту 2.1.2 Наказу семантико-текстуальною експертизою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних у наданих на дослідження текстах або усних повідомленнях (за їх текстовими відтвореннями), їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в них (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не пов`язаних із встановленням фактичних даних про автора.
Отже, безпосереднім завданням семантико-текстуальної експертизи, є в тому числі, з`ясування змісту текстів або їх частин, наданих на експертизу.
Водночас ні Інструкція, ні Методика не містять заборон щодо здійснення дослідження англомовних текстів та їх перекладів українською мовою, а питання відповідності перекладу та/або україномовної версії оригінальному англомовному тексту - це і є питання встановлення понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних у наданих на дослідження текстах.
В свою чергу, питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи), зокрема, слід: визначити об`єкти, що підлягають експертному дослідженню; визначити обсяг необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну ч. 5 ст. 99 ГПК України.
Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватися з урахуванням зазначених вище Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень     і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.
Призначення судом експертизи має на меті повне, всебічне встановлення обставин, шляхом отримання відповідей на питання, відповіді на які не можуть бути надані судом з огляду на необхідність спеціальних (специфічних) знань, і котрі є необхідними для правильного вирішення спору.
Отже, питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі. Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16, від 24.01.2018 у справі №917/50/17.
ЄСПЛ неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").
Обов`язок суду мотивувати судове рішення також спрямований на втілення принципу верховенства права, а саме підтримання довіри громадян до суду. Вмотивованість судового рішення демонструє сторонам те, що вони були почуті, забезпечує публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення ЄСПЛ "Серявін та інші проти України"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Зрештою, вимога щодо вмотивованості судового рішення є важливим елементом "належної" (справедливої) судової процедури, як вона трактується ЄСПЛ.
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів"). 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
В свою чергу, місцевий господарський суд при постановленні оскаржуваної ухвали не дослідив питання, які з наданих до позовної заяви документів, викладених іноземною мовою, стосуються предмету доказування у даній справі, не навів власного мотивування в чому полягає сумнів щодо правильності їх перекладу українською мовою, як підстави для висновку щодо потреби такого експертного дослідження, відповідно, доцільності призначення лінгвістичної експертизи щодо всіх доданих до позовної заяви документів, викладених іноземною (англійською) мовою, з огляду на їх знаний обсяг та час, необхідний для такого дослідження.
Зокрема, судом апеляційної інстанції встановлено значний перелік документів, доданих до позовної заяви, які викладені іноземною мовою (англійською), а саме: вкладення (т.1, а.с. 110-294), додаток 02 (т. 3, а.с. 157-307), додаток 03 (т. 4, а.с. 1-206), додаток 04 (т.4, а.с. 208-250, т.5, а.с. 1-138), додаток 05 (т. 5, а.с. 140-250, т. 6 а.с. 1-189), додаток 09 (т. 12 а.с. 36-91), додатки 11, 12 (т.15 а.с. 135-204). 
Разом тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів, якими спростовується (ставиться під сумнів) правильність перекладу відповідних документів (їх частин, окремих слів) українською мовою, що не враховано судом під час вирішення питання щодо наявності підстав для їх дослідження, а також визначення кола питань, які необхідно поставити на вирішення відповідної експертизи.  
Слід також враховувати, що при призначенні у справі судової експертизи важливим моментом є те, що судова експертиза призначається виключно для встановлення обставин справи, які стосуються предмету доказування у справі.
Так, питання, які поставлені судом на вирішення судового експерта, стосуються наступних документів: 
- додатку 01.03-01. § 5001 Консолідованого зводу законів Штату Нью-Йорк, Цивільне право та цивільний процес (Civil Practice Law & Rules, New York State) разом із нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Посилання (сайт Сенату штату Нью-Йорк): https://www.nysenate.gov/legislation/laws/CVP/5001. 
- додатку 01.03-02. § 5002 Консолідованого зводу законів Штату Нью-Йорк, Цивільне право та цивільний процес (Civil Practice Law & Rules, New York State) разом із нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Посилання (сайт Сенату штату Нью-Йорк): https://www.nysenate.gov/legislation/laws/CVP/5002. 
- додатку 01.03-03. § 5003 Консолідованого зводу законів Штату Нью-Йорк, Цивільне право та цивільний процес (Civil Practice Law & Rules, New York State) разом із нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Посилання (сайт Сенату штату Нью-Йорк): https://www.nysenate.gov/legislation/laws/CVP/5003. 
- додатку 01.03-04. § 5004 Консолідованого зводу законів Штату Нью-Йорк, Цивільне право та цивільний процес (Civil Practice Law & Rules, New York State) разом із нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Посилання (сайт Сенату штату Нью-Йорк): https://www.nysenate.gov/legislation/laws/CVP/5004. 
- додатку 01.03-05. Справа Spodek v. Park Property. Рішення Апеляційного Суду Нью-Йорку від 15 листопада 2001 року разом із нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Посилання: https://casetext.com/case/spodek-v-park-property-dev-assoc-1.
- додатку 01.03-06. Справа HSH Nordbank AG New York Branch v. Swerdlov. Рішення Окружного Суду Південного Округу Нью-Йорку від 24 березня 2010 року разом із нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Посилання: https://casetext.com/case/hsh-nordbank-ag-new-york-branch-v-swerdlow-5. 
- додатку 01.03-07. § 2511 Консолідованого зводу законів Штату Нью-Йорк, Цивільне право та цивільний процес (Civil Practice Law & Rules, New York State) разом із нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Посилання (сайт Сенату штату Нью-Йорк): https://www.nysenate.gov/legislation/laws/CVP/2511. 
- додатку 01.04. Справа Vacold LLC v. Cerami, 545 F.3d 114 (2-й Округ 2008). Рішення Апеляційного суду Сполучених Штатів Другого Округу від 02 жовтня 2008 року разом із нотаріально засвідченим перекладом українською мовою (крім окремої думки Окружного Судді Дж. Холла та проєкта листа від 9 квітня 1999 року, які не впливають на позицію, викладену в рішенні суду). Посилання: https://casetext.com/case/vacold-llc-v-cerami-07-0050-cv-2nd-cir-10-2-2008. 
Разом з тим, судом не надано оцінки питанню значення вказаних документів (доказів) для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування у даній справі.
Відтак, призначення у справі судової лінгвістичної експертизи, якою поставлено на вирішення судового експерта питання щодо правильності перекладів українською мовою ВСІХ додатків до позовної заяви від 22.04.2024, викладених англійською мовою, має наслідком порушення норм ст. 99, 100 ГПК України, згідно яких, суд має надати обґрунтування наявності підстави для проведення експертизи, зазначити конкретний перелік питань, які підлягають дослідженню експертом, з визначенням в даному випадку ПЕРЕЛІКУ тих документів (їх частин), які потребують такого дослідження (щодо яких експертом має бути надано суду висновок).
ЄСПЛ у справі "Ноймайстер проти Австрії" (1968 рік) вказав, що кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.
Отже, ключовим у принципі рівних можливостей є те, що суди мають довести готовність забезпечувати ефективне здійснення прав, гарантованих у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Тривале безпідставне зупинення провадження у справі за відсутності підстав для призначення експертизи суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, та перешкоджає подальшому провадженню у справі.
При цьому, колегія суддів відмічає, що згідно п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є розумні строки розгляду справи судом.
Також, згідно п.10 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Колегія суддів приймає до уваги, що Європейський суд з прав людини у п.40 рішення від 26.07.2007 у справі "Калініченко проти України" визначив роль національних судів в організації судових проваджень у тому, щоб зробити їх швидкими та ефективними.
Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи. Подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №910/882/21.
У відповідно до з приписами ч. 1 ст. 46 ГПК України сторони у справі користуються рівними процесуальними правами у поданні доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог. Водночас, позивач є, як правило, заінтересованою стороною у доведенні позовних вимог, а відповідач заінтересованою стороною у спростуванні позовних вимог та наведенні власних заперечень, оскільки подальше рішення суду може вплинути на його права та обов`язки.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
Вирішуючи питання про призначення у справі судової експертизи, суд враховує, що тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення, лежить на стороні, яка на них посилається.
В обґрунтування поданого у справі клопотання про призначення у справі судової експертизи 5-м відповідачем надано рецензію на переклад тексту з англійської мови українською, надану філологом-перекладачем англійської мови ОСОБА_6 , за висновком якої наданий переклад не може бути прийнятий в його поточній редакції, адже грубі помилки, які він містить, можуть призвести до хибного тлумачення оригіналу та спричинити істотні негативні наслідки як для учасників відповідного позову, так і для інших сторін.
Зі змісту наданої до матеріалів справи рецензії судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом відповідного дослідження є переклад матеріалів справи за позовом Експортно-імпортного банку США до ТОВ "Агротермінал Констракшин", ТОВ "Елеватор-Агро" та ПАТ "Західний торгово-промисловий дім", здійсненим перекладачем Гусаком Андрієм Миколайовичем. За оцінкою правильності наданого перекладу встановлено переважна відповідність його оригінальному текст. Втім, наданий висновок має посилання на наявність помилок в наданому перекладі, деякі з яких можна віднести до категорії грубих, тобто таких, які можуть призвести до неправильного тлумачення тексту оригіналу та прийняття на основі такого хибного тлумачення неправильних рішень з істотними фінансовими наслідками. 
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що з наявних матеріалів справи дійсно вбачається здійснення Андрієм Гусаком перекладу доданих до позовної заяви додатків №№01.02-01.04 (т.2, а.с. 198-250, т.3, а.с. 115-3), №№08.01-08.06, 08.08-08.09 (т.11, а.с.186-196), 8.11— 08.13 (т.11, а.с.199-209). 
В свою чергу, помилки, на які має посилання надана рецензія, стосується частини з вказаних документів, а саме: розділу 5001 та розділу 5003 Цивільного-процесуального кодексу Штату Нью-Йорк (додаток 01.03-01 та Додаток 01.03.-03 до позовної заяви, т. 2, а.с. 200, 201, 204, 205), рішення Апеляційного суду Штату Нью-Йорк у справі Сподек проти Парк Проперті (додаток 01.03.-05, т. 2, а.с. 208-212), рішення Окружного суду Штату Нью-Йорк в справі HSH Nordbank AG New Yourk Branch проти Swerdlow (додаток 01.03-06, т.2, а.с.213-224), електронного листа Кеннета Фостера (Ексім Банк США) до Наталії Смолинець (УкрЛендФармінг) від 02.02.2016 (додаток 08.03, т.11, а.с. 160, 161), форми-затвердження (передачі активів Зернових елеваторів та Компанії Райз до Додаткових Зобов`язаних Осіб) від 02.02.2016, підготовленої 17.02.2016 (додаток 08.04, т. 11, а.с. 162-165).
Відповідно, сумніви 5-го відповідача щодо правильності перекладу текстів додатків до позовної заяви, викладених іноземною мовою, стосуються лише частини з наданих позивачем документів. 
Інші документи (кредитні договори, первісні чи додаткові договори поруки, перші чи другі договорів іпотеки, інші операційні документи тощо), які додатні до позовної заяви, не визначені предметом/оглядом рецензії, мають переклад українською мовою, здійснений іншою фізичною особою, справжність підпису якої нотаріально засвідчено. Відповідно, заявник не доводить обставини, з якими пов`язані його сумніви у правильності перекладу всього обсягу наданих до позовної заяви документів, за наслідками подання належних доказів на таке підтвердження. Відтак, твердження Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" щодо необхідності призначення у справі судової лінгвістичної експертизи всіх додатків до позовної заяви гуртуються на припущеннях. Як вже зазначено вище, оцінку вказаних доводів 5-го відповідача на предмет їх вірогідності мотивувальна частина оскаржуваної ухвали суду також не містить. 
Більш того документи, викладені іноземною мовою, переклад українською мовою якого здійснено ОСОБА_7 та ставиться стороною під сумнів, не є предметом спору, є тими доказами, якими позивач обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та яким судом має бути надано оцінки з приводу їх належності (доказової сили) під час встановлення обставин даної справи.
Водночас вказане не має наслідком обов`язковість призначення у справі судової експертизи щодо встановлення правильності перекладу наданих текстів українською мовою, оскільки надання чи ненадання доказів - це право сторони. Але, обираючи спосіб захисту, який базований на ненаданні доказів, сторона несе ризик процесуальних наслідків такої бездіяльності, зокрема, неможливості в подальшому посилатися на ті докази, яких вона не надала (неналежно оформила).  
За таких обставин, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, тих питань, які поставлено на вирішення призначеної у справі судової лінгвістичної експертизи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не наведено мотивів щодо дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, а також не обґрунтовано підстав, з яких суд першої інстанції вважав, що підтвердити чи спростувати обставини, на які посилаються сторони, можливо лише шляхом залучення особи, яка володіє спеціальними знаннями у певній галузі.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
За приписами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За наслідками надання правової оцінки дотримання судом норм права при вирішенні питання про призначення у справі судової експертизи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що інші доводи сторін, що викладені в процесуальних документах з приводу заявлених вимог та заперечень, з урахуванням предмету доказування у дані справі, не впливають на остаточний висновок суду за результатом розгляду поданої апеляційної скарги.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що оцінка змісту наявних у справі документів, як і їх оцінка як доказів в підтвердження або спростовування певних обставин, здійснюється судом першої інстанції на стадії розгляду справи по суті, і при здійсненні даного апеляційного провадження судом апеляційної інстанції не здійснювалась оцінка саме змісту поданих доказів на предмет наявності або відсутності правових підстав для задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог, а межі апеляційного провадження стосувались саме оскаржуваної ухвали суду першої інстанції щодо процесуальних підстав призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі.
Таким чином, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду щодо призначення у даній справі судової експертизи з питань, що винесені судом на її вирішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу вважає такою, що підлягає скасуванню. За таких обставин безпідставним є і зупинення провадження у даній справі.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Положеннями ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів (вх.№3147 П/2) підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/209/24 в частині задоволення клопотання Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" (вх.№ 15063 від 11.11.2024) про призначення судової лінгвістичної експертизи та зупинення провадження у справі - скасуванню, з направленням даної справи до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду.
Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів (вх.№3147) задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/209/24 скасувати в частині задоволення клопотання Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" про призначення комплексної судової лінгвістичної та економічної експертизи та зупинення провадження у справі (вх. № 15063 від 11.11.2024) у справі № 917/209/24. 
В цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" про призначення комплексної судової лінгвістичної та економічної експертизи та зупинення провадження у справі (вх. № 15063 від 11.11.2024) відмовити.
В решті ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/209/24 залишити  без змін. 
Справу №917/209/24 направити до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду.
Повна постанова складена 28.02.2025.

Головуючий суддя                                                                   В.В. Лакіза

Суддя                                                                                         Н.О. Мартюхіна  

Суддя                                                                                          П.В. Тихий