ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/15610/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року 
у справі №160/15610/24 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області     
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
 17  червня 2024 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до   Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області   в якому просила:  
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 16.11.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 16.11.2021.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 р. у справі № 160/15610/24 адміністративний позов ОСОБА_1  - задоволено. 
Не погодившись з  рішенням суду,  Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати  рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі №160/15610/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що пенсійне законодавство не передбачає можливості призначення нового виду пенсії в межах одного закону як первісне призначення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи,   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 2011 року отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
16.11.2021 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».
При переведенні позивачки з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, що не заперечується сторонами.
У відповідь на адвокатський запит представника позивачки №5202-04/2024 від 30.04.2024 з питання пенсійного забезпечення ОСОБА_1 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомило, зокрема, наступне:
- з 04.07.2011 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування»;
- з 01.10.2017 року ОСОБА_1 автоматизованим способом проведено перерахунок (осучаснення) пенсії відповідно до Закону №2148 за документами пенсійної справи, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показника за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн), із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%;
- з 16.11.2021 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058;
- пенсія обчислена із страхового стажу, який за документами пенсійної справи становить 43 роки 11 місяців 24 дні. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини одного року страхового стажу 1% складає 0,43917.
- середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розрахований за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2011 складає 12794,27 грн.
- «для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній заробіток за 2021-2023 роки немає законних підстав».
Не погодившись з такою позицією пенсійного органу, позивачка з метою захисту власних прав та інтересів звернувся до суду.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце призначення пенсії за віком вперше, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що свідчить про протиправність дій відповідача відносно обчислення розміру пенсії позивачки, без застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Даний висновок судом зроблено виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18 січня 2019 р. у справі №562/557/17 та від 11 вересня 2019 р. у справі №213/1226/16-а, а також правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 31 жовтня 2018 р. у справі №876/5312/17.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
За приписами частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Водночас частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Даною нормою встановлено порядок розрахунку заробітної плати (доходу) відносно переведення з одного виду пенсії на інший, призначених саме за цим Законом.
За призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачка звернулася вперше у 2021 р. До цього їй  призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тому, при розрахунку позивачці пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосуванню підлягає саме показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17, а також Верховним Судом у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 213/1226/16-а, які підлягають врахуванню судом відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі №160/15610/24  - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко