П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/5757/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Польовий О.Л. 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
17 березня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 6095,40 грн у рахунок погашення податкового боргу.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.06.2024 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.06.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що податковий борг про стягнення якого позивач звернувся до суду виник у зв`язку із несплатою відповідачем податкового зобов`язання по земельному податку з фізичних осіб, безпідставно нарахованого податковими повідомленнями-рішеннями від 07.10.2022 №1241859-2411-2225, від 24.05.2023 №3960256-2411-2225, адже відповідач має пільгу зі сплати вказаного податку оскільки виховує трьох дітей віком до 18 років. Крім того, відсутні підстави вважати узгодженими податкові зобов`язання, нараховані за податковими повідомленнями-рішеннями від 07.10.2022 №1241859-2411-2225, від 24.05.2023 №3960256-2411-2225, адже вказані рішення та податкова вимога не були направлені та вручені позивачу.
Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.01.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, податковими повідомленнями-рішеннями від 07.10.2022 №1241859-2411-2225, від 24.05.2023 №3960256-2411-2225 ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання  по земельному податку з фізичних осіб в сумі 6095,40 грн.
Контролюючим органом складено та направлено ОСОБА_1 податкову  вимогу від 06.09.2023 № 0009262-1303-2201 про сплату боргу в сумі 6095,40 грн.
Податкові повідомлення-рішення та податкова вимога надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену в реєстраційних даних податкового органу, а саме: вул. Жовтнева, буд. 12, Стара Синява, Хмельницька область.
Податкова вимога від 06.09.2023 № 0009262-1303-2201 залишена відповідачем без виконання у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за відповідачем рахується податковий борг який він у добровільному порядку не погашає.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до статті 67 Конституції України, прийнятій на п`ятій сесії Верховної Ради України 28.06.1996, кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України), контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 54.5. статті 54 ПК України якщо згідно з  нормами  цієї  статті  сума  грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність,  достовірність і повноту нарахування такої суми,  проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку,  встановленому цим Кодексом.
Як передбачено пунктом 57.3. статті 57 ПК України у разі  визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за  підставами,  зазначеними  у  підпунктах  54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити  нараховану  суму  грошового  зобов`язання  протягом 10 календарних  днів,  що  настають  за  днем  отримання  податкового повідомлення-рішення, крім випадків,  коли протягом такого строку такий  платник  податків  розпочинає  процедуру оскарження рішення контролюючого органу. 
У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Відповідно до пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
За змістом статті 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків.
До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення вноситься інформація, зокрема, про місце проживання.
Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Тобто, обов`язок повідомити контролюючий орган про зміну податкової адреси покладений на платника податків.
Судом встановлено, що заявлені до стягнення суми грошового зобов`язання дійсно є податковим боргом. 
Так, вказані суми є узгодженими, адже нараховані рішеннями контролюючого органу щодо яких відсутні відомості про їх оскарження. 
При цьому, матеріали справи містять докази направлення відповідачу податкових повідомлень-рішення від 07.10.2022 №1241859-2411-2225, від 24.05.2023 №3960256-2411-2225 та податкової вимоги від 06.09.2023 № 0009262-1303-2201 на зареєстровану адресу відповідача, у зв`язку із чим вказані рішення вважаються належним чином врученими.
Доказів зміни позивачем податкової адреси матеріали справи не містять, а тому колегія суддів критичного розцінює доводи відповідача щодо неотримання вказаних рішень.
Посилання в апеляційній скарзі на незаконність нарахування відповідачу податкового зобов`язання податковими повідомленнями-рішеннями від 07.10.2022 №1241859-2411-2225, від 24.05.2023 №3960256-2411-2225 колегія суддів також відхиляє, адже такі не стосуються предмету даного спору. У разі незгоди позивача із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідач вправі їх оскаржити, однак відсутні докази такого оскарження.
Матеріали справи не містять доказів вжиття відповідачем заходів щодо погашення вказаного податкового боргу в добровільному порядку.
Як визначено пунктом 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. 
Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. 
Пунктом 95.3 статті 95 ПК України обумовлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. 
Враховуючи що відповідач має податковий борг на загальну суму 6095,40 грн, який самостійно не сплачує, наявні підстави для задоволення позову та стягнення даного боргу з відповідача.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Сушко О.О.