Номер провадження: 22-ц/813/2213/25 
Справа № 523/3947/24
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Сєвєрової Є.С. (суддя-доповідач),
суддів: - Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,
учасники справи: 
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом  Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2024, ухвалене у складі судді Чернявської Л.М.,

встановив:
2. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

В березні 2024 року АТ «КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просило суд стягнути з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 18.07.2019 у розмірі 37 378,00 грн. станом на 25.02.2024, яка складається з: 35 165, 87 грн. - заборгованість за тілом кредитом; 2 212, 13 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Стягнути з відповідача сплачений судовий збір.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18.07.2019. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок в розмірі 43 000, 00 гривень.
При цьому, відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього станом на 25.02.2024, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 37 378,00 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором. (а.с. 1 - 8)

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2024 року позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 18.07.2019 року у розмірі 35 165 гривень 87 копійок.
В іншій частині позову - відмовлено.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «Приватбанк» сплачений судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25.02.2024 заборгованість за тілом кредиту становить 35 165, 87 грн.
Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.
Відмовляючи у стягнення відсотків та пені за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не містять підпису відповідача. (а. с. 219 - 220).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 

АТ КБ «Приват Банк» в апеляційній скарзі просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2024 в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 2212,13 грн. скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано, що всі істотні умови кредитування (розмір відсотків та неустойки тощо) узгоджено у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 18.07.2019, розрахунок відсотків після узгодження умов кредитування з відповідачем здійснено відповідно до підписаної Заяви із розрахунку 3,4% на місяць (40,8% на рік для картки Універсальна).
Наявність узгодження між сторонами базового розміру процентної ставки - є підставою для задоволення вимог зі стягнення заборгованості за процентами.

Позиція відповідача в апеляційному суді

Апеляційним судом неодноразово надсилалась на адресу ОСОБА_1 копія ухвали про відкриття апеляційного провадження з копією апеляційної скарги, з пропозицією надати відзив на апеляційну скаргу. 
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив, однак відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Малозначними справами є справи, у у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1, 5 цієї частини.
Дана справа за ціною позову (37 378 грн.) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику його учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. 

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Апелянтом оскаржується рішення суду лише в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків за кредитним договором, тому апеляційним судом вказане рішення переглядається лише в оскаржуваній частині, в решті рішення апеляційним судом не переглядається та оцінка не надається. 
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за відсотками.

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі 

Як встановлено матеріалами справи, 18.07.2019 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 43 000, 00 гривень.
Відповідачка належним чином не виконала умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 25.02.2024 становить 37 378,00 грн., з яких: 35 165, 87 грн. - заборгованість за тілом кредитом; 2 212, 13 гривень - заборгованість за простроченими відсотками.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1  відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволених таких позовних вимог банку, оскільки матеріали справи не містять підписаних відповідачем витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку.
Однак, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції у вказаній  частині, з огляду на наступне.
Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як було встановлено судом, з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 18.07.2019 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої вона отримала кредитну картку «Універсальна», з встановленням на неї кредитного ліміту, яка в подальшому неодноразово перевипускалася (а.с. 41 - 43).
Крім того, в матеріалах справи міститься підписана ОСОБА_1 18.07.2019 заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій були зафіксовані умови кредитування (а.с. 17 - 40).
У вищевказаній заяві зазначено, що підписанням цієї заяви, відповідачка приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
Пунктами 1.3., 1.5. заяви  про приєднання до Умов та Правил надання послуг визначено процентну ставку, відсотків річних для карт:
- «Універсальна» в розмірі 42,0 % річних, при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 84,0% річних (а.с. 18, 21);
- «Універсальна Gold» в розмірі 40,8 % річних, при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 81,6% річних (а.с. 18, 21).
Таким чином, сторонами були погоджені умови кредитування щодо нарахування та сплати відсотків.
При цьому, як вбачається з наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, заявлена до стягнення заборгованість за відсотками в сумі 2212,13 грн. була нарахована АТ КБ «Приватбанк» вже після узгодження умов кредитування, за процентною ставкою 40,8% на рік, що складає 3,4 % на місяць.
Колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019, оскільки в даному випадку між сторонами узгоджено базовий розмір процентної ставки, про що свідчить підписана відповідачем заява  про приєднання до Умов та Правил надання послуг.
Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 проти позовних вимог заперечень не подавала, узгодження умов договору не оспорювала. Користування грошима не є безоплатним, та картка неодноразово перевипускалася.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за відсотками.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги АТ КБ «Приват Банк» є обґрунтованими, а тому вона підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позову про стягнення відсотків підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову за вищевказаного обґрунтування.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою АТ КБ «Приват Банк» було сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн. (а.с. 230)
На підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3633,60 грн.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2024 року в частині відмови в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг у вигляді процентів в розмірі 2212 гривень 13 копійок, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3633,60 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: Є.С. Сєвєрова 

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева