ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1078/22  Номер провадження 22-ц/814/214/25	Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача        Триголова В.М.,
суддів: Бутенко С.Б.., Обідіної О.І., 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Зінківського районного суду Полтавської області від 07 травня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення страхової виплати щодо компенсації матеріальної шкоди,-
В С Т А Н О В И В :
У липні 2022 року ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом   до ОСОБА_3 , АТ "СГ"ТАС", про стягнення страхової виплати щодо компенсації матеріальної шкоди.
З позову вбачається, що вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 13.12.2021 року ОСОБА_3 , визнано винним за ч.1ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік. Цивільний позов потерпілих задоволено частково та стягнуто з АТ «СГ«ТАС» на користь  ОСОБА_3 понесені витрати на лікування в сумі 20910,78грн.та моральну шкоду в розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю в сумі 1045,54 грн..Також, з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_2 стягнуто моральну шкоду  в сумі 7000грн. та на користь  ОСОБА_1  3000грн. та судові витрати. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30.05.2022 року розглянуто апеляційні скарги прокурора та потерпілих та задоволено їх частково. Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 13.12.2021року в частині вирішення цивільного позову змінено і стягнуто з  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.,а в частині не вирішення цивільного позову про стягнення з АТ «СГ«ТАС» на користь  ОСОБА_1  страхової виплати щодо компенсації матеріальної шкоди призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. 
Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 04.11.2022 року позов  ОСОБА_1 , до АТ «СГ «ТАС» (приватне) про стягнення страхової виплати щодо компенсації матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто з АТ «СГ«ТАС» (приватне) на користь  ОСОБА_1 , суму страхової виплати щодо компенсації матеріальної шкоди в розмірі 140 719,77 грн.. Ухвалою суду від 27.12.2022 року заочне рішення скасовано.
05.10.2023 року матеріали цивільної справи передано до Зіньківського районного суду Полтавської області для розгляду по суті.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Зіньківського районного суду Полтавської області від 05.10.2023 року справу передано на розгляд судді Должко С.Р.
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.10.2023 року прийнято до провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , АТ "СГ"ТАС", про стягнення страхової виплати щодо компенсації матеріальної шкоди.
Рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 07 травня 2024 року позовну заяву  ОСОБА_1  до  ОСОБА_3  АТ "СГ"ТАС", про стягнення страхової виплати щодо компенсації матеріальної шкоди задоволено.
Стягнуто з АТ "СГ"ТАС", на користь  ОСОБА_1  суму страхової виплати щодо компенсації матеріальної шкодив розмірі 114 150 ( сто сорок тисяч сімсот дев`ятнадцять) 00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 26 569 ( двадцять шість тисяч п`ятсот шістдесят девять) грн 77 коп., а всього в сумі 140 719 грн. ( сто сорок тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень 77 копійок).
В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач ПАТ СГ «ТАС». Скарга мотивована тим , що оскаржуване рішення в частині суми страхової виплати щодо компенсації матеріальної шкоди в розмірі 114 150 грн та інфляційні витрати у розмірі 26 569, 77 грн., є незаконним та необґрунтованим , оскільки грубо порушені норми матеріального та процесуального права , судом не було враховано норми закону що підлягав застосуванню у спірних правовідносинах.
Щодо незаконності суми страхового відшкодування , апелянт вказує на необхідність стягнення страхового відшкодування у вигляді різниці суми завданого збитку (114 150 грн) та ринкової вартості автомобіля ОPEL у пошкодженому стані (27 540 грн) , що складає 86 610 грн.
Окрім того , відповідач висловлює незгоду з рішенням суду першої інстанції і в частині стягнення інфляційних витрат , посилаючись на те , що договірні зобов`язання та відносини пов`язані з відшкодуванням шкоди , є різними правовими інститутами.
Скаржник зауважує, що застосовуючи до правовідносин з відшкодування шкоди , завданої джерелом підвищеної небезпеки , положення ст.625 ЦК України , слід брати до уваги , що її норми не застосовуються до вказаних відносин , оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням , яке виникає з договірних зобов`язань. 
Зважаючи на вказане ПАТ «СГ «ТАС» просить скасувати рішення Зінківського районного суду Полтавської області від 07 травня 2024 року , яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог розмір яких перевищує 86 610 грн.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.
З матеріалів справи встановлено, що 19 квітня 2021 року близько 11 год. 10 хв. на автодорозі Т-17-05 «ЛохвицяГадяч Охтирка КПП «Велика Писарівка» з боку с. Велике в напрямку с. Веприк Миргородського району Полтавської області (територія бувшого Гадяцького) на транспортних засобах в попутному напрямку рухалися водій ОСОБА_3 на легковому автомобілі марки ЗАЗ моделі ТF698K із реєстраційним номером НОМЕР_1 та водій ОСОБА_4 на вантажному автомобілі марки КРАЗ моделі 65101 із реєстраційним номером НОМЕР_2 .
Під час керування транспортним засобом, водій ОСОБА_3 , знаходячись близько за 2,5 км від с. Велике достеменно не впевнившись у безпечності маневру, на керованому транспортному засобі розпочав обгін автомобіля КРАЗ під керуванням ОСОБА_4 із виїздом на зустрічну смугу руху.
У цей же час по зустрічній смузі руху рухався водій ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки ОPEL моделі VECTRA В із реєстраційним номером НОМЕР_3 , в салоні якого на передньому сидінні перебувала пасажир ОСОБА_2 .
У зв`язку з неможливістю безпечно розминутися через малу відстань між собою, за вказаних обставин водії  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 застосували екстренне гальмування, проте уникнути дорожньо-транспортної пригоди не змогли: відбулося зіткнення керованих ними транспортних засобів у межах смуги руху в напрямку с. Велике.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОPEL моделі VECTRA В із реєстраційним номером НОМЕР_3 ОСОБА_2 через різке контактування з частинами салону даного транспортного засобу при зіткненні з автомобілем ЗАЗ моделі «ТF698K» із реєстраційним номером  НОМЕР_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритогобагатоуламкового внутрішньосуглобового перелому дистального метаепіфізу правої променевої кістки, закритого багатоуламкового перелому правої ліктьової кістки, гематоми внутрішнє-бокової поверхні правого колінного суглобу. Відповідно до висновку експерта №84 від 29.04.2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи в своїй сукупності такі тілесні ушкодження кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 13.12.2021 року ОСОБА_3 визнано винним за ч.1ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Цивільний позов потерпілих задоволено частково та стягнуто з АТ «СГ «ТАС» на користь  ОСОБА_2 понесені витрати на лікування в сумі 20910,78 грн. та моральну шкоду в розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю в сумі 1045,54 грн.. Також, з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_2 стягнуто моральну шкоду в сумі 7000 грн. та на користь ОСОБА_1 3000 грн. та судові витрати (а.с.37-41). Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30.05.2022 року розглянуто апеляційні скарги прокурора та потерпілих та задоволено їх частково. Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 13.12.2021 року в частині вирішення цивільного позову змінено і стягнуто з  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 15000 грн., а в частині не вирішення цивільного позову про стягнення з АТ «СГ«ТАС`на користь  ОСОБА_1 страхової виплати щодо компенсації матеріальної шкоди призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства .
Згідно полісу №АР/9316241 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власник автомобіля ЗАЗ моделі «TF698K» із реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_3 застрахував цивільно-правову відповідальність у АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) із терміном дії з 11.12.2020 до 10.12.2021, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130000 грн. з нульовою франшизою.
Із висновку експерта №СЕ-19/117-21/9921-АВ від 28.09.2021 вбачається, що ринкова вартість автомобіля Opel Vectra 2.0 16V зеленого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_3 , 1998 року випуску, станом на 19.04.2021 становить 114150 (сто чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят) грн. 00 коп.. Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Opel Vectra 2.0 16V зеленого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_3 , 1998 року випуску, станом на 19.04.2021 року становить 114150 (сто чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят) грн. 00 коп. 
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Згідно з статтею 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.
Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, страховик (у даному випадку НАСК «Оранта») за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим законом.
Відповідно до приписів статей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 матеріальних збитків завданих пошкодженням автомобіля вірно врахував висновки експертизи надані позивачем.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи , про що свідчать довідки про отримання ним судових повісток до суду першої інстанції заперечень щодо експертного висновку не надавав , клопотань про проведення експертизи не заявляв.
Відповідно до ч.6 ст.367 ЦПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
За вказаних обставин , суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в частині вимог щодо зменшення суми матеріального збитку стягнутої з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 .
Щодо посилань апелянта на безпідставність стягнення інфляційних витрат, апеляційний суд зауважує слудуюче.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт, інше позадоговірне зобов`язання). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 визначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й з факту завдання шкоди особі.
Відтак, наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС»  – залишити без задоволення.
Рішення Зінківського районного суду Полтавської області від 07 травня 2024 рок– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді:                                         С.Б.Бутенко

                                                                О.І.Обідіна