У Х В А Л А
17 січня2025 року
м. Київ
справа № 334/5199/24
провадження № 61-91ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Запорізький міський центр соціальних служб, Приазовська селищна рада, служба у справах дітей відділ по Дніпровському району Запорізької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та здійснення догляду за неповнолітніми дітьми батьком,
ВСТАНОВИВ: 
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання та здійснення догляду за неповнолітніми дітьми батьком.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2024 року скасовано.
Заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
30 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов Д. В. засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до апеляційного суду для нового розгляду.
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України 
(далі - ЦПК України) передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга обґрунтована порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права (абзац 6 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2024 року.
Витребувати з Ленінського районного суду м. Запоріжжя матеріали справи 
№ 334/5199/24 за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Запорізький міський центр соціальних служб, Приазовська селищна рада, служба у справах дітей відділ по Дніпровському району Запорізької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та здійснення догляду за неповнолітніми дітьми батьком.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                              В. М. Ігнатенко
                                                                                                       О. М. Ситнік
                                                                                                       І. М. Фаловська