ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції Осаулова  Н.А.
Суддя-доповідач Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 січня 2025 року                                                             Справа № 381/3887/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:  
Головуючого судді:             Епель О.В.,  
суддів:                                                  Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,  
за участі секретаря           Бродацької І.А.
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу      ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2024 року у справі 

за позовом           ОСОБА_1 

до                    Департаменту патрульної поліції 

про                    скасування постанови, 

В С Т А Н О В И В :
Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач) в якому просив   скасувати постанову серії ЕНА № 2756541 від 04.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
          В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, він рухався на автомобілі, у якому пошкодив колесо передньої осі з правого боку і був змушений змінити колесо на запасне. Враховуючи незадовільний стан дорожнього покриття, пошкоджено було і замінене колесо. При цьому Позивач відзначив, що таке пошкодження було незначне і не призвело до оголення корду. Щоб не наражати ні себе, ні інших учасників дорожнього руху на небезпеку, позивач мав намір проїхати до найближчого автосервісу, але був зупинений працівниками поліції.
Також ОСОБА_1 зазначав, що огляд проводився в темну пору доби без всебічного та повного з`ясування обставин справи, а тому спірна постанова винесена неправомірно.
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що із відеозапису долученого до відзиву, вбачається, що поліцейським було роз`яснено водію права та обов`язки, причини зупинки транспортного засобі і суть вчиненого порушення. За період оформлення адміністративного правопорушення Позивач не заявляв клопотань і не давав пояснень про те, що бажає скористатись юридичною допомогою та не заперечував процесуальних дій інспектора поліції щодо розгляду справи на місці події. При цьому, на відеозаписі чітко вбачається, що шини автомобіля, яким керував Позивач, мають значні пошкодження, що оголюють корд
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи доводи, які були викладені у його позовній заяві.
Так, Апелянт наполягає на тому, що  транспортний засіб на  якому він рухався не мав технічних несправностей у вигляді пошкодження шини, що оголює корд. Натомість зафіксоване поліцією пошкодження колеса транспортного засобу не відповідає критеріям, встановленим п.31.4.5 ПДР та не підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
27.01.2025 о 12:00 у судове засідання учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.
          Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 04.08.2024 року поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району Вінницької області ДПП капраном поліції Поліщуком Дмитром Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2756541 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Як зазначено у спірній постанові, 04.08.2024 року о 22:50 год. с.Махнівка/с.Комсомоське, а/д М-21 243 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo FH 12-421», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого шини мають місцеві пошкодження, що оголюють корд, чим порушив п. 31.4.5.б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Із відеозапису долученого до відзиву, вбачається, що поліцейським після зупинення ТЗ і під час спілкування із водієм було роз`яснено водію права та обов`язки, причини зупинки ТЗ і суть вчиненого порушення. За період оформлення адміністративного правопорушення позивач не заявляв клопотань і не давав пояснень про те, що бажає скористатись юридичною допомогою та не заперечував процесуальних дій інспектора поліції щодо розгляду справи на місці події. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову. Із наслідками вчиненого порушення, порядок сплати штрафу та порядок оскарження постанови водієві також було роз`яснено. При цьому, на відеозаписі чітко вбачається, що шини автомобіля, яким керував позивач, мають значні пошкодження, що оголюють корд.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 січня 2020 року № 13 (далі- Інструкція №13).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно пункту 31.1. розділу 31 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
У відповідності до підпункту «б» пункту 31.4.5 розділу 31 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені частиною першою ст. 122 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу другого пункту першого розділу ІІ Інструкції №13, справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень в уповноваженому органі (підрозділі) Національної поліції України
Абзацом першим пункту другого розділу ІІ Інструкції №13 передбачено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснює уповноважений поліцейський шляхом опрацювання інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - Система), та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - адміністративна постанова).
Абзацом другим пункту третього розділу ІІ Інструкції №13 встановлено, що форму постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, наведено в  додатку 1  до цієї Інструкції.
Пунктом п`ятим розділу ІІ Інструкції №13 встановлено, що уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне:
1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі;
2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою;
3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;
4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи;
5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;
6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України;
7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Опрацювання матеріалів автоматичної фіксації здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, оцінки інших доказів у справі про адміністративне правопорушення.
У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що керування транспортним засобом у якого шини мають місцеві пошкодження, що оголюють корд є правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченою частиною першою статті 121 КУпАП.
Відповідно до додатку 2 (техічний опис конструкцій шин) до Наказу Міністерства інфраструктури від 26.07.2013 №549 «Про затвердження правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорії L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі», корд має структуру тканини, що складається з товстих каркасних ниток основи і тонких розріджених ниток, виготовлених на основі натуральних або синтетичних волокон, або тонких сталевих ниток (металокорд).
Аналізуючи доводи Апелянта про відсутність ознаки оголення корду шини, колегія суддів приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки з долучених до матеріалів справи матеріалів фото- та відеофіксації події правопорушення чітко вбачається пошкодження протектора шини та оголення корду /т.1 а.с.37-39/.
Твердження представника Позивача про те, що колесо передньої осі з правого боку було замінено на запасне, яке також було пошкоджено через стан дорожнього покриття, судова колегія до уваги не приймає, оскільки саме на водія транспортного засобу покладено обов`язок перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі ( п.б ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».
Та обставина, на якій наполягає Апелянт, що в момент зупинки ОСОБА_1 рухався до найближчого автосервісу не підтверджені жодними належними та допустимими у контексті ст. 73-74 КАС України доказами, а отже не спростовує вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП України.
Посилання представника Позивача на наявність увімкненої аварійної світлової сигналізації, судова колегія до уваги не приймає, оскільки її наявність не спростовує правильність висновків суду першої інстанції. Позаяк, відповідно до пп. б п. 9.9 ПДР, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського. Доводи Апелянта про те, що саме під час руху у нього  була увімкнена сигналізація є таким, що також не підтверджені жодними належними та допустимими у контексті ст. 73-74 КАС України доказами.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги правові висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.                    
Таким чином, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій справі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2024 року- без змін.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Судове рішення виготовлено 27 січня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            О.В. Епель

Судді:                                                                                 О.В. Карпушова

 Є.І. Мєзєнцев