У Х В А Л А
 
03 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 641/6927/21
провадження № 61-803ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.
розглянув касаційну скаргу керівника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Малька Олександра Петровича на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року в справі за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментівта
ВСТАНОВИВ:
У вересня 2021 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити   ОСОБА_1 батьківських прав стосовно сина   ОСОБА_2 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з неї аліменти в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
03 квітня 2024 року рішенням Ленінського районного суду м. Полтави позов Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради задоволено.
Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на ОСОБА_2 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4  частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, на користь особи, яка буде призначена опікуном, чи закладу, до якого буде влаштована дитина.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
18 грудня 2024 року постановою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.
Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.
17 січня 2025 року керівник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Малько О. П. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду 
від 18 грудня 2024 року, в якій просить її скасувати, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року залишити в силі.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд не врахував правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від  15 травня 2019 року в справі № 661/2532/17, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою керівника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Малька Олександра Петровича на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року.
Витребувати з Ленінського районного суду м. Полтави цивільну справу 
№ 641/6927/21 за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.
Надіслати учасникам справи копію ухвали про відкриття касаційного провадження, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 О. М. Ситнік
                                                                                                             В. М. Ігнатенко
                                                                                                             І. М. Фаловська