ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 682/3000/24
Провадження № 33/820/103/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Волкова С.В. на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою провадження в справі щодо
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням передбачених ст.38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно відомостей з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №668554 від 17 липня 2024 року ОСОБА_1 ставилося у вину те, що він 17 липня 2024 року о 12 год 14 хв у місті Славута на вулиці Садова, 5А, перед початком руху транспортним засобом Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 , не переконався у безпечності маневру та вчинив зіткнення з транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Волков С.В. просив постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням, передбачених ст.38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Окрім цього, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 року.
Зазначав, що оскаржувана постанова отримана ним як представником ОСОБА_2 лише 23 грудня 2024 року, тобто, до дня отримання вказаної постанови ОСОБА_2 не знала та не могла знати про її існування, а відповідно не знала про суть та зміст такої постанови, через що не мала об`єктивної можливості її оскаржити в десятиденний строк з дня її винесення.
За таких обставин уважав, що причини пропуску строків оскарження постанови є поважними.
На його думку, ОСОБА_2 фактично є потерпілою особою від вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а тому судове рішення у даній справі впливає на права та законні інтереси ОСОБА_2 , зокрема на право отримання страхового відшкодування в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Цивільним кодексом України.
Окрім того, зазначав, що згідно ст.269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Посилався й на те, що, правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
На думку апелянта, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто, не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.
З точки зору матеріального підходу, нереабілітуючою визнаються обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.
Отже, є помилковими висновки суду щодо закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП без встановлення обставин щодо наявності вини останнього у вчиненні ним вказаного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.
Доводи апеляційної скарги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 року є мотивованими, відтак, строк на її оскарження був пропущений з поважних причин, зазначених у апеляційній скарзі, та підлягає поновленню апеляційним судом.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Зі змісту ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 цих вимог закону не дотримався.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України - п.п.1.1.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими - п.п.1.3.
Згідно із п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Доводи про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.п.2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження.
Апеляційним судом установлено, що  ОСОБА_1 17 липня 2024 року о 12 год 14 хв у місті Славута на вулиці Садова, 5А, перед початком руху транспортним засобом Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 , не переконався у безпечності маневру та вчинив зіткнення з транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджена:
-відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №668554 від 17 липня 2024 року;
-відомостями з рапорту начальника ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Возгречка С. від 17 липня 2024 року;
-відомостями з додатку до протоколу, а саме схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих, яка сталася 17 липня 2024 року о 12 год 14 хв;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17 липня 2024 року;
-фототаблицями.
При цьому у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що він із паркувального місця здійснив виїзд на власному транспортного засобі Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 . Здійснивши маневр заднього ходу, він почав рух вперед, унаслідок чого сталося ДТП з транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_2 . Посилався на те, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_2 , не надала йому преваги у русі.
Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити обставини ДТП, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав уважати, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він не дотримався вимог п.п.2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України.
Відтак, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги: скасування постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 року, якою провадження в справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням, передбачених ст.38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.
Однак, ч.2 ст.283 КУпАП не містить будь-яких винятків щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, тому виконання вимог щодо постанови, передбачені цією статтею, є обов`язковим і для цього виду постанов.
Тлумачення абзацу першого ст.247 КУпАП дає змогу дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення , зокрема, й вини особи у його вчиненні.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.
Указана норма КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення.
Однак, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Тому п.7 ч.1 ст.247 КУпАП необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими нормами. 
Так, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП містить посилання саме на ст.38 КУпАП, яка підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до правової позиції, викладеної в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18), закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто, не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З точки зору матеріального підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення, а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.
Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. 
Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.
Ураховуючи викладене, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто, не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у скоєному адміністративному правопорушенні.
Відтак, потерпілий не обмежений у своєму праві звернення до суду для забезпечення доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, закриваючи провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою підставою, місцевий суд не вирішив питання щодо наявності у діях ОСОБА_1 його вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та не зазначив відповідних висновків у мотивувальній частині.
Указана помилка підлягає виправленню апеляційним судом.
Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.
Станом на момент розгляду справи апеляційним судом строк накладення адміністративного стягнення закінчився (правопорушення вчинено 17 липня 2024 року).
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст.38 цього Кодексу.
Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2  - адвоката Волкова С.В. задовольнити.
Постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 року, якою провадження в справі щодо  ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням передбачених ст.38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності, скасувати.
Прийняти нову постанову, якою  ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду Матущак М.С.