УХВАЛА
 
12 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 754/1278/24
провадження № 61-2832ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Отрощенко Юлія Миколаївна, на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна із чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнення, просив витребувати із чужого незаконного володіння квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Деснянський районний суд міста Києва рішенням від 01 липня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовив. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого суду, представник                  ОСОБА_2 - адвокат Зубко А. О. подала апеляційну скаргу. 
Представником ОСОБА_5 , яка є донькою ОСОБА_2 , - адвокатом                 Зубко К. Л. до суду апеляційної інстанції подано клопотання про зупинення провадження у даній справі у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивач ОСОБА_2 .
Київський апеляційний суд ухвалою від 22 січня 2025 року зупинив провадження у цивільній справі № 754/1278/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, до залучення до участі у справі правонаступників.
03 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Отрощенко Ю. М., через засоби поштового зв`язку, подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 22 січня                   2025 року та закрити провадження у справі. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження в цій справі з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Пунктом 1 частини першої статті 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктами 1, 3 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.
Апеляційним судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть                         ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1                   о 08:50 в місці Гдиня Поморське воєводство республіки Польща. 
Також судом встановлено, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Процесуальне правонаступництво - це заміна під час провадження у цивільній справі сторін або третіх осіб іншими особами, до яких переходять права та обов`язки у спірних правовідносинах.
Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує.
Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу.
Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.
Такі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 752/16818/18 (провадження № 61-8339св22), від 09 серпня 2023 року у справі № 758/2928/19 (провадження № 61-5939св23).
Під час вирішення питання про залучення правонаступників до участі у справі суд повинен встановити, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво та чи відомі особи, які прийняли спадщину. Саме для встановлення осіб, які прийняли спадщину, статтею 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі, правовідносини в якій допускають правонаступництво (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 760/9496/21 (провадження № 61-10690св22)).
Тобто залучення правонаступника сторони у справі є обов`язком, а не правом суду.
Встановивши, що позивач у даній справі - ОСОБА_2 помер, та врахувавши, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зупинив провадження в цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України до залучення до участі у справі правонаступників. 
При цьому в оскаржуваному судовому рішенні апеляційний суд належним чином обґрунтував свій висновок щодо зупинення провадження у справі.
Заміна будь-якого учасника справи судом не носить виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу, зокрема для своєчасного розгляду і вирішення справи з метою ефективного захисту оспорюваних прав сторони.
Подібні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).
Апеляційний суд встановив, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, а доводи касаційної скарги не спростовують вказаної обставини та зводяться до незгоди із заявленими позовними вимогами ОСОБА_2 . 
Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Захист права власності не належить до тих прав, які відповідно до статті 1219 ЦК України є особистими і стосовно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов`язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.
Такі висновки викладено в постанові Верховного Суду від 01 листопада                       2023 року у справі № 296/11089/20 (провадження № 61-8994св23).
Враховуючи вищевикладене, доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі                      «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня                       1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).
Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою         ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Отрощенко Юлія Миколаївна, на ухвалу Київського апеляційного суду                             від 22 січня 2025 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна із чужого незаконного володіння.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  Є. В. Петров 

А. І. Грушицький 

І. В. Литвиненко