ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2025 р.           Справа№ 910/6257/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Коробенка Г.П. 

секретар судового засідання: Романенко К.О.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 03.03.2025,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"
на рішення Господарського суду міста Києва
від 16.09.2024 (повний текст складено 24.09.2024)
у справі №910/6257/24 (суддя Оксана ГУМЕГА)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Державного підприємства "Гарантований покупець"
про стягнення 142 324 755,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та зустрічних позовних вимог

У травні 2024 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємтсва "Гарантований покупець про стягнення 142  324  755,68 грн, з яких: 141 253 054,23 грн основного боргу, 605 200,30 грн 3%    річних та 466 501,15 грн інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 0414-01051 від 25.06.2019 в частині своєчасної оплати за небаланс електричної енергії за період 1, 2 декади лютого 2024 року, 1,2 декади березня 2024 року та за квітень 2023 року (згідно з процесом врегулювання), внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у сумі 141 253 054,23 грн (основний борг), за наявності якої позивачем нараховані до стягнення з відповідача на підставі статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних та інфляційні втрати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду 

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі №910/6257/24 позов задоволено повністю.
Присуджено до стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 141 253 054,23 грн основного боргу, 605 200,30 грн - 3% річних, 466 501,15 грн інфляційних втрат, 847 840,00 грн судового збору.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 141 253 054,23 грн основного боргу за договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується прострочення відповідачем виконання зобов`язання за договором в частині своєчасної оплати спірних рахунків-фактур.
Крім того, суд першої інстанції зазначив про те, що 3% річних та інфляційні витрати за своєю правовою природою не є штрафними санкціями, в розумінні статті 549 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, а відтак у суду відсутні підстави для зменшення розміру нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача.
Також суд першої інстанції визнав необґрунтованими доводи відповідача про настання форс-мажорних обставин, пославшись на те, що введення воєнного стану не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань особою, яка посилається на такі обставини, має бути підтверджено не факт настання цих обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання конкретного зобов`язання, та відхилив доводи відповідача про повідомлення контрагентів про настання обставин непереборної сили шляхом оприлюднення відповідного повідомлення на своєму офіційному веб-сайті, оскільки як Правилами ринку, так і умовами спірного договору визначено чіткий порядок повідомлення іншої сторони договору про настання форс-мажорних обставин, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача у визначеному договором порядку про настання форс-мажорних обставин, а також відповідний сертифікат Торгово-промислової палати, який би підтверджував, що порушення зобов`язання за договором з боку Державного підприємства "Гарантований покупець" сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин-мажорних обставин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів 

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову НЕК «Укренерго» до Гарантованого покупця повністю, мотивуючи свої вимоги тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на таке:
- наведена в рахунках-фактурах інформація не узгоджується з вартістю електричної енергії для врегулювання небалансів, наведеною в актах, у зв`язку з чим відповідач висловив незгоду з виставленими позивачем рахунками шляхом їх неоплати;
- позивач нараховує інфляційні втрати і 3% річних не на заборгованість за актами, які сам додає до свого позову, а на заборгованість за рахунками-фактурами;
- в оскаржуваному рішенні було безпідставно відхилено посилання відповідача на обставини непереборної сили;
- судом першої інстанції в порушення вимог ГПК України не було належним чином досліджено клопотання про зменшення розміру 3% річних та не зменшено розмір зазначеного нарахування з урахуванням обставин, викладених у вказаному клопотанні.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання, подані учасниками справи до суду апеляційної інстанції

20.02.2025 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшли додаткові письмові пояснення, у яких відповідач просить долучити до матеріалів справи додані до цього клопотання докази та врахувати їх під час розгляду справи, а саме лист Державного підприємства "Гарантований покупець" від 05.09.2024 за вих. №31/4934 та лист Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" вих. № 01/6069 від 31.01.2025 НЕК «Укренерго», які за доводами скаржника підтверджують ті обставини, що станом на момент ухвалення рішення судом першої інстанції між сторонами був підписаний акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 21.06.2024, яким, у тому числі, була погашена сума у розмірі 9  375  009,48 грн за рахунком-фактурою № 2903202400232 (розрахунковий період 01.04.2023-30.04.2023).
Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин 1-3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до частин 3, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Частиною 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Нормою статті 2 Господарського процесуального кодексу України до основних принципів (засад) господарського судочинства віднесено принцип диспозивтивності, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів наголошує, що заявлення клопотання, в тому числі, про залучення доказів, не кореспондується з автоматичним обов`язком суду задовольнити таке клопотання.
Як встановлено колегією суддів, звертаючись із вище вказаним клопотанням про залучення доказів, відповідач пропустив строк для їх подання, при цьому не обґрунтував неможливість подання даних доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, не подав заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в заявленому клопотанні слід відмовити як необґрунтованому.
Крім того, слід зазначити, що лист від 31.01.2025 не існував на час прийняття оскаржуваного рішення від 16.09.2024, а отже, він не може бути врахований як доказ під час апеляційного розгляду справи.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції 

Як підтверджено матеріалами справи, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Наказом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" від 03.04.2019 № 204 затверджено умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії та положення заяви-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії, у які неодноразово вносились зміни відповідними наказами НЕК "УКРЕНЕРГО", зокрема, наказами від 27.01.2023 № 58, від 01.03.2024 № 117.
Державне підприємство "Гарантований покупець" подано заяву про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 25.06.2019, у якій надано письмову згоду на приєднання до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії.
НЕК "УКРЕНЕРГО" (ОСП) повідомленням про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 01/23263 від 26.06.2019 інформував ДП "Гарантований покупець" про приєднання до умов такого договору та долучення до реєстру учасників ринку (ідентифікатор Договору № 0414-01051, дата акцептування - 25.06.2019).
Таким чином, між сторонами укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії від 25.06.2019 № 0414-01051 (далі - договір).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору (тут і далі - у редакції, затвердженій наказами НЕК "УКРЕНЕРГО" від 27.01.2023 № 58, від 01.03.2024 № 117), цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.
Відповідно до п. 1.3, 1.4 договору СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку.
Згідно з пунктом 1.1.4 глави 1.1 розділу І Правил ринку, скорочення, що застосовуються в цих Правилах, мають такі значення: АР - адміністратор розрахунків, ОСП - оператор системи передачі, СВБ - сторона відповідальна за баланс.
Відповідно до п. 1.5 договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.
Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.
Пунктами 3.2, 3.3 договору визначено права та обов`язки ОСП, а пунктами 3.4, 3.5 - права та обов`язки СВБ.
Так, згідно з пп 2 п. 3.2 договору ОСП має право на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склалася на ринку в певному розрахунковому періоді; згідно з пп 1 п. 3.3 договору ОСП зобов`язаний виконувати розрахунки обсягу та вартості небалансу електричної енергії та інші розрахунки відповідно до цього договору та Правил ринку.
Згідно з пп 1 п. 3.4 договору СВБ має право на доступ до інформації щодо розрахунків платежів, що формуються АР для СВБ відповідно до Правил ринку; згідно з пп 2, 5 п. 3.5 договору СВБ зобов`язана: дотримуватись Правил ринку; здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небаланс електричної енергії та платежів, сформованих ОСП для СВБ відповідно до Правил ринку.
Відповідно до п. 5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору.
Згідно з п. 5.6 договору подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку
Відповідно до п. 5.7 договору, якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП.
Пунктом 5.9 договору передбачено, що ОСП формує та направляє Акт купівлі-продажу (далі - Акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання Акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: http://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою Акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта СВБ розглядає та повертає один примірник Акта, підписаний зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до Акта, СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригувань обсяг та вартість електричної енергії визначаються за даними, зазначеними в Акті. Якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник Акта, то такий Акт вважається підписаним СВБ.
Відповідно до п. 5.10 договору СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони Акта купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП).
Згідно з п. 9.1 договору цей Договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВП відповідно до її заяви-приєднання до цього Договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання.
Пунктом 9.2 договору передбачено, що якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж 1 місяць до закінчення терміну дії цього Договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей Договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.
Згідно з п. 10.1, 10.3 договору цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення Регулятором змін до типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку. Договір зі змінами оприлюднюється на вебсайті ОСП. Якщо учасник ринку не ініціював розірвання цього Договору протягом одного місяця з дати набрання чинності змінами, вважається, що він погодився зі зміненим Договором.
Згідно з частиною 1 статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.
Частиною 4 статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, здійснюється між стороною, відповідальною за баланс, та оператором системи передачі за договором про врегулювання небалансів.
Вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку. Під час визначення обсягів небалансів електричної енергії правила ринку визначають порядок урахування обсягів електричної енергії, відпущеної та/або спожитої постачальником допоміжних послуг у разі фактичного надання допоміжних послуг (ч.6 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Відповідно до п. 1.1.2 Правил ринку договір про врегулювання небалансів електричної енергії - договір, відповідно до якого суб`єкт господарювання набуває статусу учасника ринку та здійснюється врегулювання небалансів електричної енергії.
Пунктом 1.5.1 Правил ринку визначено, що усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електричну енергію за договорами про постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії, для чого кожен учасник ринку зобов`язаний стати СВБ або передати свою фінансову відповідальність за небаланси іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи на підставі укладення/приєднання до відповідного договору. Якщо учасник ринку передає свою фінансову відповідальність за небаланси іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи, договір про врегулювання небалансів, укладений між ОСП та цим учасником ринку, призупиняє свою дію в частині фінансової відповідальності за небаланси на час дії договору щодо участі в балансуючій групі.
АР (адміністратор розрахунків) встановлює регламент щодо розрахунків, у якому зазначаються формати платіжних документів і супровідних даних, що будуть надаватись в електронному вигляді (п.7.1.1 Правил ринку).
Відповідно до п.7.1.2 Правил ринку окремий порядок виставлення рахунків застосовується для розрахунків за ДП, послуги із зменшення навантаження та розрахунків за балансуючу електричну енергію, розрахунків за небаланси електричної енергії, платежів з/на збірні рахунки і плати за невідповідність та інших платежів.
Згідно з п.7.1.3 Правил ринку платіжні документи виставляються із включенням усіх застосовних податків.
У п.7.3.1 Правил ринку визначено, що АР на щодекадній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.
Відповідно до п.7.7.3 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.
За приписами п.1.11.1 Правил ринку за допомогою системи управління ринком (СУР) здійснюється управління процесами, зокрема проведенням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів діяльності на ринку електричної енергії згідно з цими Правилами. СУР забезпечує, зокрема, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії.
АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком (п.1.11.8 Правил ринку).
Спір у даній справі виник у зв`язку з несплатою відповідачем рахунків-фактур на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за період 1,2 декади лютого 2024 року, 1,2 декади березня 2024 року та за квітень 2023 року (згідно з процесом врегулювання) на загальну суму 141  253  054,23 грн, а саме:
- рахунка-фактури від 15.02.2024 № 1502202400482 на суму 10 136 940,44 грн (з ПДВ) - стосується 1 декади лютого 2024 року (розрахунковий період 01.02.2024 - 10.02.2024);
- рахунка-фактури від 26.02.2024 № 2602202400486 на суму 26 662 068,62 грн (з ПДВ)- стосується 2 декади лютого 2024 року (розрахунковий період 11.02.2024 - 20.02.2024);
- рахунка-фактури від 14.03.2024 № 1403202400483 на суму 111 243,85 грн (з ПДВ)- стосується 1 декади березня 2024 року (розрахунковий період 01.03.2024 - 10.03.2024);
- рахунка-фактури від 26.03.2024 № 2603202400235 на суму 49 600 212,30 грн (з ПДВ)- стосується 2 декади березня 2024 року (розрахунковий період 11.03.2024 - 20.03.2024);
- рахунка-фактури від 29.03.2024 № 2903202400232 на суму 54 742 589,02 грн (з ПДВ) - стосується квітня 2023 року (розрахунковий період 01.04.2023 - 30.04.2023) (а.с. 37-41, т. 1).
В матеріалах справи наявні акт №ВН/24/02-0414 від 29.02.2024 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором від 25.06.2019 № 0414-01051 та акт №ВН/24/03-0414 від 31.03.2024 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором від 25.06.2019 № 0414-01051, підписані представником позивача електронним цифровим підписом (а.с. 43-45, т. 1).
В матеріалах справи також наявні акт-корегування (врегулювання) №ВР/23/04-0414 від 04.07.2023 до акту купівлі-продажу енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2023 №ВН/23/04-0414 згідно з договором від 25.06.2019 № 0414-01051 та акт №ВН/23/04-0414 від 30.04.2023 купівлі-продажу енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2023, підписані представниками сторін електронним цифровим підписом (а.с. 47-51, т. 1).
Згідно з пунктом 5.9 договору, зокрема, ОСП (позивач) формує та направляє Акт купівлі-продажу до СВБ (відповідач) не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта СВБ розглядає та повертає один примірник Акта, підписаний зі своєї сторони. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до Акта, СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригувань обсяг та вартість електричної енергії визначаються за даними, зазначеними в Акті.
Слід зазначити, що наявні в матеріалах справи акт №ВН/24/02-0414 від 29.02.2024 (за лютий 2024) та акт №ВН/24/03-0414 від 31.03.2024 (за березень 2024) не підписані з боку відповідача.
Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідач, заперечуючи дані, які відображені у наведених актах, звертався до позивача щодо зазначених у цих актах обсягів і вартості електричної енергії для врегулювання небалансів за спірний період, що відповідач надсилав позивачу в строки та порядку, передбачені п. 5.9 договору, обґрунтовані зауваження щодо цих актів та ініціював спір відповідно до норм чинного законодавства.
При цьому слід звернути увагу, що за умовами пункту 5.9 договору, якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник акта, то такий акт вважається підписаним СВБ.
Слід також зауважити, що відповідно до умов договору та Правил ринку оплата вартості небалансів не ставиться у залежність від підписання СВБ акту купівлі-продажу. Грошове зобов`язання СВБ з оплати вартості небалансів виникає саме на підставі виставлених АР платіжних документів (рахунків-фактур).
Відтак, за доводами позивача, відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за договором в частині своєчасної оплати за небаланс електричної енергії за період 1, 2 декади лютого 2024 року, 1,2 декади березня 2024 року та за квітень 2023 року (згідно з процесом врегулювання), внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у сумі 141 253 054,23 грн.
Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за договором, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 605 200,30 грн 3% річних та 466 501,15 грн інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).
Правовідносини сторін у цій справі врегульовані, зокрема, Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307.
Частиною 3 статті 3 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.
Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема, про врегулювання небалансів (стаття 4 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Згідно з частиною 1 статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс. За результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку. (частина 7 статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Згідно з положеннями статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії. З метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі. Оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку. Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані надавати гарантії виконання фінансових зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів відповідно до правил ринку. Вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку. Під час визначення обсягів небалансів електричної енергії правила ринку визначають порядок урахування обсягів електричної енергії, відпущеної та/або спожитої постачальником допоміжних послуг у разі фактичного надання допоміжних послуг.
Відповідно до п. 1.1.2, 1.11.1, 1.11.6, 1.11.8 глави 11.1 розділу І Правил ринку визначено, що система управління ринком (СУР) - програмно-інформаційний комплекс, що складається з окремих систем та підсистем, які забезпечують автоматичне управління даними та процесами, а також виконання розрахунків, передбачених цими Правилами, з урахуванням інтеграції з іншими програмно-інформаційними комплексами, які забезпечують необхідні функції. За допомогою СУР здійснюється управління процесами, зокрема проведенням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів діяльності на ринку електричної енергії згідно з цими Правилами. СУР забезпечує, зокрема, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії. Учасники ринку мають право на доступ до інформації, яка міститься в СУР та стосується їх безпосередньо. АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком. Авторизація користувачів системи відбувається із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).
Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, останній, як учасник ринку, володіє відповідними даними і має доступ до СУР (програмний комплекс Market management system (далі - MMS)).
Розділом V Правил ринку врегульовано розрахунки на ринку електричної енергії. Зокрема, пункту 5.28.1 глави 5.28 вказаного розділу (в редакції, чинній у спірний період) встановлено, що щоденні звіти про розрахунки та остаточні щомісячні звіти про розрахунки надаються через систему управління ринком кожному ППБ та СВБ і включають детальну інформацію щодо індивідуального зарахування і списання коштів ППБ та СВБ. Форма і зміст початкових та остаточних звітів про розрахунки описані в цьому розділі.
Згідно з п. 1.1.2 гл. 1.1 р. І Правил ринку платіжний документ - рахунок, сформований адміністратором розрахунків учаснику ринку щодо оплати ним або адміністратором розрахунків своїх фінансових зобов`язань, що виникли в результаті участі на ринку електричної енергії такого учасника ринку.
Розділом VII Правил ринку врегульовані питання щодо виставлення рахунків та платежів, у тому числі виставлення рахунків за небаланси електричної енергії, зокрема встановлено: АР на щодекадній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду (пункт 7.3.1 глави 7.3 розділу VII Правил ринку, в редакції, чинній у спірний період).
Слід зазначити, що після формування в системі управління ринком (MMS) щодекадних рахунків дані комерційного обліку електричної енергії можуть уточнюватись (оновлюватись). У зв`язку з цим, Правилами ринку (Додаток 10 до Правил ринку) встановлено Правила врегулювання, згідно з якими здійснюються розрахунки врегулювання.
Так, згідно з п. 1.1 Правил врегулювання, якщо АКО (адміністратор комерційного обліку) надасть оновлені дані комерційного обліку по учасниках ринку, то будь-які розбіжності, виявлені після цього, урегульовуються між ОСП (позивачем) та СВБ (відповідачем) відповідно до цих Правил врегулювання.
Позивачем до матеріалів справи долучені акти купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором, а саме:
- акт №ВН/24/02-0414 від 29.02.2024 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором від 25.06.2019 № 0414-01051;
- акт №ВН/24/03-0414 від 31.03.2024 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором від 25.06.2019 № 0414-01051;
- акт №ВН/23/04-0414 від 30.04.2023 купівлі-продажу енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2023 згідно з договором від 25.06.2019 № 0414-01051,;
- акт-корегування (врегулювання) №ВР/23/04-0414 від 04.07.2023 до акту купівлі-продажу енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2023 №ВН/23/04-0414.
При цьому, акт №ВН/24/02-0414 від 29.02.2024 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з Договором від 25.06.2019 № 0414-01051 та акт №ВН/24/03-0414 від 31.03.2024 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором від 25.06.2019 № 0414-01051, підписані представником позивача електронним цифровим підписом.
Акт-корегування (врегулювання) №ВР/23/04-0414 від 04.07.2023 до акту купівлі-продажу енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2023 №ВН/23/04-0414 згідно з договором від 25.06.2019 № 0414-01051 та акт №ВН/23/04-0414 від 30.04.2023 купівлі-продажу енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2023, підписані представниками сторін електронним цифровим підписом.
Як зазначалось вище судом, за умовами пункту 5.9 договору, якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник акта, то такий акт вважається підписаним СВБ.
Крім того, на виконання умов договору та пункту 7.3.1 Правил ринку, позивачем (який одночасно є АР та ОСП) в системі управління ринком (СУР) були сформовані та виставлені на оплату відповідачу (СВБ):
- 15.02.2024 - рахунок-фактура № 1502202400482 на суму 10 136 940,44 грн (за електричну енергію для врегулювання небалансів за період 01.02.2024 - 10.02.2024);
- 26.02.2024 - рахунок-фактура № 2602202400486 на суму 26 662 068,62 грн (за електричну енергію для врегулювання небалансів за період 11.02.2024 - 20.02.2024);
- 14.03.2024 - рахунок-фактура № 1403202400483 на суму 111 243,85 грн (за електричну енергію для врегулювання небалансів за період 01.03.2024 - 10.03.2024);
- 26.03.2024 - рахунок-фактура № 2603202400235 на суму 49 600 212,30 грн (за електричну енергію для врегулювання небалансів за період 11.03.2024 - 20.03.2024);
- 29.03.2024 - рахунок-фактура від 29.03.2024 № 2903202400232 на суму 54 742 589,02 грн (за електричну енергію для врегулювання небалансів, згідно з процесом врегулювання, за період 01.04.2023 - 30.04.2023), що підтверджується наявними в матеріалах справи роздруківками з системи управління ринком (MMS).
Дата формування рахунків у системі управління ринком є датою направлення (надсилання, виставлення) таких рахунків.
За висновками Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеними у постанові від 03.02.2023 у справі №910/9374/21, у розумінні положень Правил ринку (зокрема пункти 1.1.4, 1.1.2, 1.8.1, 1.11.1, 1.11.8, 5.11.1, 5.11.2, 5.28.1, 7.2.1, 7.7.4), з урахуванням змісту Договору, направлення (надсилання, виставлення) рахунків на оплату учасникам ринку здійснюється адміністратором розрахунків (АР) через систему управління ринком. Іншого порядку та способу направлення рахунків, ані Правилами ринку, ані умовами Договору не передбачено, а тому суд вважає належним їх направлення (формування) АР у системі управління ринком.
Відповідно до пункту 7.7.3 глави 7.7 розділу VII Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.
З огляду на викладене та враховуючи пункт 7.7.3 глави 7.7 розділу VII Правил ринку, строк на оплату платіжного документа розпочинається з наступного дня після направлення (виставлення) рахунків АР в СУР.
Підпунктом 5 пункту 3.5 договору передбачений обов`язок СВБ здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небаланс електричної енергії та платежів, сформованих ОСП для СВБ відповідно до Правил ринку.
Водночас, у п. 5.7 договору визначено, що якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку.
Надані заперечення враховуються ОСП при обчисленні платежів у порядку, передбаченому Правилами ринку (п. 5.8. договору).
Відповідно до п. 7.8.1 глави 7.8 розділу VII Правил ринку, якщо учасник ринку або ОСП (у якості АР) ініціює суперечку щодо суми, зазначеної в рахунку (запит платіжного документа), оплата повинна бути проведена згідно з платіжним документом. Якщо за результатами розгляду запиту платіжного документа будуть виявлені суми, що підлягають поверненню, учасники ринку та ОСП (у якості АР) зобов`язані здійснити перерахування надлишкових сум на відповідний рахунок.
Отже, у випадку наявності у відповідача заперечень щодо кількості електричної енергії, він мав про них (заперечення) заявити у визначені договором терміни.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у порядку п. 5.7 договору повідомив позивача про наявність у нього заперечень до інформації, яка містилась у виставлених позивачем вищенаведених рахунках-фактурах.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач відповідно до п. 7.8.1 глави 7.8 розділу VII Правил ринку ініціював суперечки щодо сум, зазначених у вищенаведених рахунках-фактурах.
За таких обставин суд першої інстанції правильно відхилив як необґрунтовані доводи відповідача про невідповідність даних щодо вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, зазначеної в актах та рахунках.
Разом з тим, відповідно до пунктів 5.17.1, 5.17.4 глави 5.17 розділу V Правил ринку для кожної СВБ АР обчислює належні списання або нарахування відповідно до її небалансів електричної енергії. АР під час формування платежів для відповідного учасника ринку здійснює сальдування нарахувань та списань за небаланс електричної енергії за розрахункову декаду dc.
У зв`язку з цим, як вказує позивач, він як АР щодекадно виставляє один рахунок-фактуру за розрахункову декаду, що закінчилась.
Як вбачається із наданих рахунків-фактур, розрахунки за електричну енергію для врегулювання небалансів у спірний період позивачем здійснювались щодекадно, що відповідає положенням п. 7.3.1 Правил ринку, в той час як акти купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором містять узагальнену вартість придбаної/проданої електричної енергії кожною стороною за місяць в цілому, та очевидно, що така вартість буде відрізнятися від зазначеної у рахунках-фактурах вартості. З наведеного слідує, що розмір зобов`язань відповідача не є різницею між вартістю отриманої і поставленої СВБ електричної енергії за місяць.
З огляду на викладене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування обґрунтованості визначеної у спірних рахунках-фактурах до сплати відповідачу вартості електричної енергії для врегулювання небалансів за періоди 1,2 декади лютого 2024 року, 1,2 декади березня 2024 року та квітень 2023 року (згідно з процесом врегулювання).
З урахуванням п. 7.7.3 глави 7.7 розділу VII Правил ринку, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати рахунку-фактури від 15.02.2024 № 1502202400482 сплив 19.02.2024, рахунку-фактури від 26.02.2024 № 2602202400486 - 28.02.2024, рахунку-фактури від 14.03.2024 № 1403202400483 - 18.03.2024, рахунку-фактури від 26.03.2024 № 2603202400235 - 28.03.2024, рахунку-фактури від 29.03.2024 № 2903202400232 - 02.04.2024.
Доказів оплати наведених рахунків-фактур відповідачем суду не надано.
Водночас, 12.08.2024 до суду першої інстанції відповідачем було подано клопотання про закриття провадження у справі №910/6257/24 в частині стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» грошових коштів у сумі 16  712  624, 86 грн за квітень 2023 року у зв`язку з відсутністю предмету спору. Так, відповідач зазначає, що після відкриття провадження у даній справі на користь позивача було сплачено платіж у розмірі 16  712  624,86 грн за квітень 2023 року, на підтвердження подано платіжну інструкцію № 385  239 від 19.07.2024.
Складовою суми основного боргу у даній справі № 910/6257/24 є сума заборгованості відповідача у розмірі 54  742  589,02 грн щодо оплати за електричну енергію за квітень 2023 року, у зв`язку з підписанням сторонами акта-корегування (врегулювання) від 04.07.2023 № ВР/23/04-0414 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2023 № ВН/23/04-0414.
Разом з тим, згідно даних, зазначених у "призначенні платежу" платіжної інструкції № 385  239 від 19.07.2024, вбачається, що оплата в сумі 16  712  624,86 грн здійснена відповідачем згідно рахунку-фактури № 1404202300201, за період з 01.04.2023 по 10.04.2023, договір № 0414-01051 від 25.06.2019. Однак, стягнення заборгованості за рахунком-фактурою  № 1404202300201 не є предметом спору у даній справі № 910/6257/24, що також підтверджено позивачем згідно заяви, поданої ним 22.08.2024 через систему "Електронний суд".
Як правильно встановлено судом першої інстанції, надана відповідачем платіжна інструкція № 385  239 від 19.07.2024 на суму 16  712  624,86 грн не містить відомостей про здійснення відповідачем оплати в наведеній сумі на підставі спірного у даній справі рахунку-фактури від 29.03.2024 № 2903202400232, виставленого позивачем у зв`язку з процесом врегулювання електричної енергії для врегулювання небалансів за квітень 2023 року.
Отже, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що здійснена ним оплата в сумі 16  712  624,86 грн стосується предмету спору у даній справі № 910/6257/24, у зв`язку з чим відсутні підстави для закриття провадження у справі в наведеній частині, а у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.
За вказаних обставин, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 141 253 054,23 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 605 200,30 грн 3%    річних та 466 501,15 грн інфляційних втрат, колегія суддів зазначає таке.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Така плата за користування чужими коштами не є штрафною санкцією.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання за договором, а відтак наявні підстави для стягнення інфляційних втрат у сумі 466 501,15 грн та 3% річних у сумі 605 200,30 грн на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, за розрахунком позивача, перевіреного судом. 

Водночас, відповідач заперечує щодо здійснених позивачем нарахувань 3% річних та інфляційних втрат, зокрема, з підстав невідповідності п. 4.2. договору, судом відхиляються, оскільки вказаним пунктом договору врегульовано нарахування пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, а не 3% річних та інфляційних втрат.
Разом з тим, слід зазначити, що 3% річних та інфляційні витрати за своєю правовою природою не є штрафними санкціями, в розумінні статі 549 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, з огляду на що у суду відсутні підстави для зменшення розміру нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача.
Стосовно посилань відповідача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 суд зазначає, що викладена правова позиція у вказаній справі щодо права суду зменшувати розмір процентів річних, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, у даному випадку не може бути застосована, оскільки у зазначеній постанові судом була надана оцінка правовідносинам, в яких сторони в договорі збільшили розмір відсотків річних, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. У той же час у даній справі розмір відсотків річних сторонами у договорі не збільшувався, порівняно з розміром, визначеним у статті 625 Цивільного кодексу України, застосування позивачем відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України здійснено з урахуванням 3 % річних, що відповідає чинному законодавству України.
Порушення принципів розумності, справедливості та пропорційності, як винятковий випадок для зменшення відсотків річних, під час нарахування позивачем відповідачу 3% річних судом у спірних правовідносинах не встановлено.
Водночас у справі № 902/417/18 відсутній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо можливого зменшення розміру інфляційних втрат.

Стосовно доводів відповідача про унеможливлення стягнення з нього інфляційних втрат та 3% річних, у зв`язку з настанням обставин непереборної сили, слід зазначити таке.
Відповідно до частини 1 статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності і невідворотності.
Із аналізу наведених правових норм вбачається, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).
Аналогічні правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21.
Відповідно до пунктів 1.15.4, 1.15.7 Правил ринку учасник ринку, який зазнав впливу форс-мажору, зобов`язаний негайно за допомогою будь-якого засобу зв`язку повідомити ОСП та Регулятора про настання форс-мажору не пізніше ніж через 2 робочі дні з моменту виникнення форс-мажору, а також надати у письмовій формі офіційне підтвердження настання форс-мажорних обставин. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про неможливість виконання прийнятих за цими Правилами зобов`язань позбавляє відповідного учасника ринку права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання вимог за цими Правилами. Наявність обставин форс-мажору підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або відповідними територіальними відділеннями.
Згідно з положеннями пунктів 6.1.-6.4. договору, якщо внаслідок дії форс-мажорних обставин (техногенного, природного, соціально-політичного, військового характеру, обставин юридичного форс-мажору (дія/рішення органів державної влади, органів, установ, що містять заборону або обмеження з питань, які мають безпосереднє відношення до виконання цього договору) унеможливлюється виконання будь-якою стороною зобов`язань за цим договором, така сторона повинна повідомити у письмовій формі про це іншу сторону протягом п`яти днів з моменту виникнення таких обставин. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї із сторін про неможливість виконання прийнятих за цим договором зобов`язань позбавляє таку сторону права посилатися на будь-яку зазначену в пункті 6.1. цього договору обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань. У разі дії форс-мажорних обставин більше 30 календарних днів сторони мають право відмовитися від подальшого виконання зобов`язань за цим договором та в установленому порядку розірвати цей договір. Розірвання цього Договору тягне за собою відповідні правові наслідки щодо діяльності сторін на ринку електричної енергії. Наявність форс-мажорних обставин підтверджується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або її територіальними підрозділами.
На підтвердження обставин непереборної сили відповідач посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за № 2024/02.0-7.1, яким Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою запровадження воєнного стану, та підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору.
Однак, порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати в Україні" та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 №40(3) (з наступними змінами) (далі - Регламент).
Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.
За умовами п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 Регламенту).
Отже, із вказаного можна дійти висновку, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом, а не листом на сайті Торгово-промислової палати України.
Відтак, лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Більш того, загальний офіційний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання.
Колегія суддів звертає увагу, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.
Отже, відповідно до частини 1 статті 617 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 218 Господарського кодексу України та статті 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.
Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.
Тобто, введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами.
Крім того, відповідачем не надано відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що введення воєнного стану не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань особою, яка посилається на такі обставини, має бути підтверджено не факт настання цих обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання конкретного зобов`язання.
Судом першої інстанції також обґрунтовано відхилено доводи відповідача про повідомлення всіх своїх контрагентів, у тому числі позивача, про настання обставин непереборної сили шляхом оприлюднення відповідного повідомлення на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет, оскільки як Правилами ринку, так і умовами договору визначено чіткий порядок повідомлення іншої сторони договору про настання форс-мажорних обставин, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача у визначеному договором порядку про настання форс-мажорних обставин, а також відповідний сертифікат Торгово-промислової палати, який би підтверджував, що порушення зобов`язання за договором з боку ДП "Гарантований покупець" сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин.
З огляду на викладене, доводи відповідача про настання форс-мажорних обставин є необґрунтованими.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення у повному обсязі позовних вимог НЕК "Укренерго" та стягнення з ДП "Гарантований покупець" 141 253 054,23 грн основного боргу, 605 200,30 грн 3% річних та 466 501,15 грн інфляційних втрат.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянтів по суті їх скарг в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі №910/6257/24 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі №910/6257/24 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі №910/6257/24 залишити без змін. 
Матеріали справи № 910/6257/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст складено: 18.03.2025.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                Г.П. Коробенко