Дата документу 24.01.2025 Справа № 332/3133/23

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 332/3133/23                                                  Пр. № 22-ц/807/29/25 	Головуючий у 1 інстанції: Марченко Н.В. Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2025 року                                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Подліянової Г.С., Трофимової Д.А.
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1  в особі представника  ОСОБА_2  на заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с. 1-10), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в розмірі 123399,00 грн., а також судові витрати у сумі 28733,99 грн., з яких: судовий збір - 1233,99 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 27500,00 грн.
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 21.05.2021 року він - ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 у тимчасове користування Macbook Pro 16-inch Space Grey 2019 (Z0XZ00092) (C02CF9CRBD6R), про що останній видав позивачу розписку (на тимчасове користування отриманої техніки). Техніка належить на праві приватної власності позивачу та передалася відповідачу в день її придбання, тобто новою та не вживаною. Відповідно до розписки, відповідач зобов`язаний повернути техніку за першою вимогою позивача в справному стані та без видимих зовнішніх пошкоджень. Згідно із розпискою, у випадку, якщо техніка не може бути повернута у зазначену вище стані, боржник зобов`язаний протягом трьох робочих днів з моменту отримання вимоги, відшкодувати повну вартість техніки, з урахуванням амортизації техніки на 25% в рік. 10.12.2021 року позивач направив відповідачу вимогу про негайне повернення майна. Відповідач отримав вимогу, але техніку не повернув, кошти за компенсацію її вартості не перерахував на зазначений у вимозі рахунок позивача. 
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Марченко Н.В. (а.с. 56-57). 
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 60) відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року (а.с. 75-79) позовні вимоги ОСОБА_3 у цій справі задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову суму в розмірі 123399,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 28733,99 грн.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2024 року (а.с. 146-148) заяву ОСОБА_1 про перегляд вищезазначеного заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року у цій справі залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач  ОСОБА_1  в особі представника  ОСОБА_2  у своїй апеляційній скарзі (а.с. 150-156, 171-180) просив ухвалити постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, а також стягнути з позивача відповідача судові витрати.
В автоматизованому порядку 06.05.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 161). Ухвалою апеляційного суду від 07.05.2024 року витребувано справу у суду першої інстанції (а.с. 163-165), остання була надана апеляційному суду 17.05.2024 року (а.с. 166). Ухвалою апеляційного суду від 20.05.2024 року вищезазначену апеляційну скаргу апелянта залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.167-170), які останній усунув у встановлений апеляційним судом строк (а.с. 171-180). В автоматизованому порядку 10.06.2024 року суддею Трофимовою Д.А. у цій справі замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку з тривалою відпусткою останньої (а.с. 181-182). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 10.06.2024 року (а.с. 183-184), справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с. 185).
Оскільки, згідно зі ст. 368 ч. 1 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Позивач ОСОБА_3 в особі свого представника - адвоката Щербина М.С. подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с.195-201), в якому просив апеляційний суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване рішення у цій справі без змін; за результатами апеляційного перегляду стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 20000,00 грн.
22 листопада 2023 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах. У зв`язку із чим, 19.06.2024 року Верховна Рада України прийняла ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» №3831-ІХ, яким внесла відповідні зміни у ці Кодекси. Крім того, в силу вимог п. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» № 3831-ІХ від 19.06.2024 року, якій набрав законної сили з 19.07.2024 року, установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
При цьому, апеляційним судом встановлено, що ця справа, хоча і в силу ціни позову 123399,00 грн. (а.с. 1 - більше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розрахунок: 3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн. станом на 19.07.2024 року) перестала бути малозначною, проте, апеляційний розгляд цієї справи апеляційним судом не було закінчено до набрання чинності вищезазначеним законом 19.07.2024 року, а тому апеляційний суд продовжує розгляд цієї справи у раніше визначеному порядку в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с. 185).
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, має відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, перебування судді-доповідача у період з 01 липня 2024 року по 09 серпня 2024 року включно у відпустці (довідка а.с. 214), та загальний штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі в особі представника Попеля Д.В. у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст. ст. 133, 141, 206, 258 - 259, 263 - 265ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.
Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 21.05.2021 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 у тимчасове користування Macbook Pro 16-inch Space Grey 2019 (Z0XZ00092) (C02CF9CRBD6R), про що останній видав позивачу розписку (на тимчасове користування отриманої техніки) (оригінал якої знаходиться на руках у позивача, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, копія а.с. 11).
Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що сторонами у цій справі дотримано вимоги закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України.
Macbook Pro 16-inch Space Grey 2019 ( Z0XZ00092) (C02CF9CRBD6R) належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Його вартість складає 99918,00 грн. ((оригінали товарного чеку та гарантійного талону від 21.05.2021 року знаходиться на руках у позивача, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, копії - а.с. 12-13).
Відповідно до розписки, відповідач зобов`язаний повернути техніку за першою вимогою позивача в справному стані та без видимих зовнішніх пошкоджень. У випадку, якщо техніка не може бути повернута у зазначену вище стані, боржник зобов`язаний протягом трьох робочих днів з моменту отримання вимоги, відшкодувати повну вартість техніки з урахуванням амортизації техніки на 25% в рік.
10.12.2021 року представник позивача направив відповідачу вимогу про негайне повернення майна, яким вимагав у останнього повернути позивачу Macbook Pro 16-inch Space Grey 2019 ( Z0XZ00092) (C02CF9CRBD6R) в справному стані та без видимих зовнішніх пошкоджень. У випадку не можливості повернення Macbook Pro 16-inch Space Grey 2019 (Z0XZ00092) (C02CF9CRBD6R) в справному стані та без видимих зовнішніх пошкоджень, відшкодувати ОСОБА_3 повну його вартість з урахуванням амортизації 25% в рік, що разом складає 113879,10 грн. Зазначену суму перерахувати на рахунок ОСОБА_3 (копія вимоги із доказами направлення останньої відповідачу позивачем рекомендованим листом з описом - а.с. 14-19).
Дана вимога вручена особисто ОСОБА_1 24.12.2021 року (трекінг пошти - а.с. 20).
10.12.2021 року представник позивача направив відповідачу претензію про повернення майна, переданого по розписці, сума претензії склала 114933,00 грн. рекомендованим листом з описом, проте, претензія повернулася на адресу сторони позивача без вручення (копії а.с. 23-34).
Відповідно листа ТОВ «ТІ.СІ.ПІ.» від 26.01.2023 року щодо надання послуги Трейд-Ін послуги викупу вжитої техніки, оцінка вартості Macbook Pro 16-inch Space Grey 2019 (Z0XZ00092) (C02CF9CRBD6R) базується на офіційній оцінці вартості Техніки її виробником Apple Store. При цьому, оцінка вартості Техніки її виробником є значно нижчою та становить 570$, що еквівалентно 20839,2 грн. (копія а.с. 35).
Станом на 26.01.2023 року, ноутбук Apple Macbook Pro 16 Space Grey 2019 (Z0XZ0009Z, Z0XZ003BN) аналогічний Macbook Pro 16-inch Space Grey 2019 ( Z0XZ00092) (C02CF9CRBD6R) коштує 150813,00 грн. (інформація з Інтернет в загальному доступі - а.с. 41, ст. 82 ч. 3 ЦПК України).
Вартість ноутбука, що еквівалентний аналогічному Macbook Pro 16-inch Space Grey 2019 ( Z0XZ00092) (C02CF9CRBD6R) становить 123399,00 грн. (рахунок, копія а.с. 42).
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. При цьому, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти в такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ст. 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов`язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Так, правильно, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши всі надані докази по справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач виконав умови договору позики, надавши відповідачу у тимчасове користування Macbook Pro 16-inch Space Grey 2019 (Z0XZ00092) (C02CF9CRBD6R), однак відповідач порушив умови викладені у розписці, не виконавши зобов`язання щодо повернення техніки за першою вимогою.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2 є такими, що  не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача, яку він та його представник вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою.
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. 
За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. 
Відповідач ОСОБА_1 не надав суду першої інстанції відзиву проти позову позивача у цій справі та доказів на його обґрунтування взагалі. 
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача. 
Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). 
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні та стороною відповідача апеляційному суду не надані, та зокрема у спростування позову позивача у цій справі по суті взагалі (іншу вартість вказаної техніки та інший розрахунок суми боргу із додаванням інших письмових доказів в обґрунтування іншої її вартості, висновок експерта чи спеціаліста, магазину тощо).
В силу вимог ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідач ОСОБА_1 погодився на такі умови уговору із позивачем ОСОБА_3 щодо користування вищезазначеною технікою, у тому числі амортизації.
Відповідач у цій справі зустрічного позову про визнання недійсним повністю чи частково будь-яких окремих умов вищезазначеного договору з позивачем, у тому числі розміру амортизації, оформленого вищезазначеною письмовою розпискою відповідача від 21.05.2021 року (а.с.11), не заявляв та суду у цій справі будь-якого рішення будь-якого суду в іншій будь - якій справі про це не подавав.
Тому, суд першої інстанції у цій справі правильно виходив із презумпції правовірності правочину - вищезазначеного договору сторін (ст. 204 ЦК України), за змістом якої: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним».
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. 
В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. 
Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.
Оскільки, у цій справі відсутні обов`язкові підстави для скасування вищезазначеного заочного рішення суду першої інстанції, передбачені ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України (справу розглянуто судом за відсутності учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим)), хоча сторона відповідача ОСОБА_4 й обґрунтовувала свою вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у тому числі такою підставою (а.с.174).
Так, апеляційним судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 судом першої інстанції повідомлявся про судові засідання 19.09.2023 року (а.с. 67) та 07.11.2023 року (а.с. 74) у цій справі всіма можливими та передбаченими ЦПК України засобами:
1)судовими повістками за останньою відомою адресою відповідача, зазначеною у позові позивачем: АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с.1, 64, 70), проте, конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду першої інстанції без вручення з відмітками поштового відділення «адресат відсутній» (а.с.73, 84), що є належним повідомленням в силу вимог ст. 128 ч. 8 ЦПК України, 
2)через Офіційний веб - сайт Судової влади України (а.с. 65-66, 71-72), у тому числі на останнє судове засідання 07.11.2023 року, в якому й було ухвалено оскаржуване рішення), оскільки зареєстроване у встановленому порядку місце проживання відповідача:  АДРЕСА_2  (інформація державного органу реєстрації - а.с.59) - тимчасова окупована територія Пологівського району Запорізької області України внаслідок військової агресії РФ проти України (ст. 82 ч. 3 ЦПК України) При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони відповідача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.
Також, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл понесених документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розміром цієї справи судом першої інстанції, у вигляді судового збору (а.с.50) та витрат на професійну правничу допомогу (а.с.43-49, договір про надання правничої допомоги №1/02/07/21 від 02.07.2021; додаткова угода №1 від 02.12.2021; звіт №1 про надання правової допомоги за Договором №1/02/07/21 від 02.07.2021 від 28.03.2023; акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 28.03.2023; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність від 15.07.2019 на ім`я Щербина М.С.; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 02.06.2023 та меморіальний ордер №285726660 від 06.12.2021, правильно враховуючи, що заявлені позивачем витрати у сумі 27500,00 грн., які складаються з: - збирання доказів та підготовки позовної заяви позивача 10.01.2022- 21.02.2022 року - кількість витрачених годин - 14, підготовка матеріалів справи для подання до суду - 21.02.2022 року - 1 година, вартість за 1 (одну) годину роботи адвоката 1833,33 грн., а всього 27500,00 грн., є співмірними із складністю цієї справи (ціна позову 123399,00 грн. а.с.1), відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, наданим адвокатом обсягом послуг, відсутності заяви відповідача про їх зменшення та підстав для їх зменшення судом у цій справі; ЦПК України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката, а також не встановлено форму такого документу; адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (довідку тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Тому, надані стороною позивача у цій справі суду першої інстанції вищезазначені документи на підтвердження у тому числі понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, є належними письмовими доказами понесення останніх позивачем у цій справі, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.04.2020 року у справі №727/4597/19, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.
Описки в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не можуть бути підставою для скасування апеляційним судом правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги сторони відповідача, а можуть бути усунуті судом першої інстанції за власною ініціативою чи за заявою учасників цієї справи у подальшому в порядку ст. 269 ЦПК України. 
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.
Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України в разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача у цій справі будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Також, апеляційний суд вважає достатньою загальну суму 27500,00 грн., яка вже була стягнута судом першої інстанції у цій справі з відповідача на користь позивача в якості компенсації його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі (заочне рішення а.с.78), враховуючи, що апеляційний суд розглядав дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, копії апеляційної скарги разом із додатками до неї та ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у цій справі надсилались позивачу через програму «Електронний суд» (а.с.186, 189) і тому він отримував їх  копії і знайомився з останніми (право, а не обов`язок позивача в силу вимог ст. 43 ч. 1 п. 1 ЦПК України) виключно в «своєму електронному кабінеті» (довідки а.с. 186,189), належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), аподача позивачем вказаного відзиву через його представника апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі є виключно правом позивача, а не його обов`язком в силу вимог ст. 360 ЦПК України, і тому позивач виключно на свій власний розсуд (ст. 20 ч. 1 ЦК України) забажав скористатись цією оплатною послугою його адвоката Щербина М.С. (а.с. 195-213).        
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  в особі представника  ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 рокуу цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 24.01.2025 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Подліянова Г.С.	Трофимова Д.А.