КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 760/12643/24                                                                                                      Головуючий 1-ї інстанції: Криворот О.О.
Провадження № 33/824/5521/2024                                                                                    Доповідач: Яковлева В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
 
10 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю захисника - адвоката Сиротюка Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві апеляційну скаргу  захисника Сиротюка Р.В. на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 ,
            
В С Т А Н О В И В
 
Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
В частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.
Стягнуто судовий збір  в розмірі 605 гривень 60 копійок,  в дохід держави.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
           Крім того, апелянт просять поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що апеляційна скарга вже була подана до Київського апеляційного суду 18.10 2024 року. Однак апеляційна скарга була повернута апелянту постановою від 25.10.2024 року з підстав, що адвокатом Сиротюком Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 не було додано до апеляційної скарги витягу з договору, який додається до ордеру про надання правничої допомоги. При цьому, вважає, що постанова суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги є передчасною, що позбавило ОСОБА_1 права на захист, чим порушено його конституційні права та доступ до правосуддя. Оскільки суд апеляційної інстанції  не надав можливості ОСОБА_1 особисто з`явитись до суду, надати пояснення, доводи чи міркування щодо обставин справи.                                                                     В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, без урахування положень закону та рішень ЄСПЛ та суд першої інстанції залишив поза увагою доводи сторони захисту. Апелянт звертає увагу на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники патрульної поліції не роз`яснили водію його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «громадянину роз`яснено його права та обов`язки» відсутній підпис ОСОБА_1 . Однак,  з наявного в матеріалах справи відеозапису нагрудних камер патрульного поліцейського, який оформлював адміністративні матеріали за ч. 4 ст. 130 КУпАП вбачається, що поліцейський формально послався на права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, без посилання на норми Закону та не роз`яснив ОСОБА_1 його право на самостійнезвернення до медичної установи для проходження огляду на стан сп`яніння. Стверджує, що в матеріалах справи не міститься доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів. При цьому, будь-яка розписка або інший факт який би свідчив про відсторонення та передачу транспортного засобу відсутні в матеріалах справи. Зазначає, що матеріалами справи не встановлено у визначений законом спосіб факту перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 або факту вживання алкогольних напоїв після настання ДТП, а факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не передбачає відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Вказує, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  проведений з порушенням вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним.                    Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга захисника вперше була подана в межах строку апеляційного оскарження 18.10.24р., але була повернута постановою апеляційного суду.
Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1  04.05.2024 о 12 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Уманська, 23/9, керуючиавтомобілем марки «Шкода Октавія» д.н.з.  НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чогоздійснивнаїзд на припаркованийавтомобіль марки «Опель» д.н.з.  НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, після чого, будучи причетним до ДТП, вжив алкоголь післядорожньо-транспортноїпригоди за йогоучастю до проведенняуповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння до прийняттярішення про звільненнявідпроведення такого огляду. Від проходженняогляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, у встановленому законом порядку відмовився, щозафіксовано на нагрудну камеру №474067, чим всіма своїми діями порушив п.п. 13.1, 2.10є, 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП.                                                                                              Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 04 травня 2024 року серії ААД № 729332; відеозаписом події, письмовими поясненнями потерпілої та свідка (а.с. 5-6).
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом в стані сп*яніння, передача керування особі в стані сп*яніння або відмову від проходження огляду на стан сп*яніння відповідно встановленого порядку. При чому, порядок встановлення такого стану та проведення огляду передбачений ст. 266 КУпАП. На відміну від положень ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом після ДТП за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.                      Тобто предметом доказування в даному випадку є не стан сп*яніння або відмова від проходження огляду, а факт вживання особою, яка керувала транспортним засобом після ДТП за її участю алкоголю, наркотичних засобів, лікарських препаратів.                                                     
В апеляційній скарзі захисник не оспорює участь ОСОБА_1 у ДТП та просить скасувати постанову лише в частині притягнення до відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, як вбачається з письмових пояснень потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 останні зазначили, що після ДТП водій автомобіля «Шкода» Подольський вживав алкогольні напої. На зауваження поліцейських не робити цього не реагував. Зазначені пояснення узгоджуються з відеозаписом події.                                                                       Встановлення порушення Подольським п.2.5 ПДР в даному випадку є зайвим, проте це не пливає на кваліфікацію та правильність рішення суду вцілому.                                                         Доводи апеляціної скарги щодо формального роз*яснення прав, невідсторонення від керування транспортним засобом не свідать про відсутність складу адміністративного правопорушення та не спростовують правильність висновків суду.                                            
Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо  ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції надав правильну оцінку зібраним доказам та прийняв обґрунтоване рішення, з яким погоджується апеляційний суд та підстав для скасування якого за апеляційними доводами не вбачається.         Порушень норм КУпАП під час складення протоколу та під час розгляду справи судом, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.                                                                                                                                                       З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.                       Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Клопотання захисника Сиротюка Р.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити, вказаний строк поновити.
Апеляційну скаргу захисника Сиротюка Р.В. - залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                В.С. Яковлева