Справа № 991/2186/24
Провадження 1-кп/991/27/24

У Х В А Л А

14 лютого 2025 року                                                        м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
під час відкритого судового засідання у приміщенні зали суду в м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному 04 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52023000000000156, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого за адерсою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
розглянувши клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні колегії суддів Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 52023000000000156 від 04.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Під час судового розгляду справи прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 подано до суду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у вказаному провадженні.

Доводи клопотання про продовження строку дії обов`язків
Подане клопотання прокурор обґрунтовує застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави та покладанням на нього низки обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Востаннє обов`язки продовжувалися ухвалою суду від 18.12.2024 строком до 18.02.2025. Даною ухвалою продовжені такі обов`язки: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; 3) утримуватись від спілкування із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС в Кіровоградській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. 
Вказуючи на продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від суду та ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні прокурор просить продовжити ОСОБА_7 строк дії раніше покладених на обвинуваченого обов`язків на два місяці. 

Позиція учасників кримінального провадження
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні подане клопотання підтримав та пояснив, що дотепер продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду та ризик впливу на свідків. Ризик переховування прокурор обґрунтував тяжкістю можливого покарання, що загрожує ОСОБА_7 , матеріальним становищем обвинуваченого та віком, який дозволяє останньому вільно виїжджати за межі країни під час дії воєнного стану. Ризик впливу на свідків обґрунтував тим, що більша частина свідків є працівниками Кропивницького апеляційного суду, а також друг дитинства обвинуваченого. Оскільки свідки не допитані в судовому засіданні ризик впливу на них залишається дотепер актуальним. Просив продовжити ОСОБА_7 строк дії процесуальних обов`язків ще на два місяці. 
Захисник ОСОБА_6 вирішення клопотання про продовження строку дії обов`язків залишив на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши позиції учасників провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31.10.2023 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1 017 736,5 гривень та покладено низку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
У подальшому покладені на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки неодноразово продовжувалися. Востаннє обов`язки продовжені ухвалою суду від 18.12.2024 строком на два місяці. 
На теперішній час у відношенні обвинуваченого продовжує діяти запобіжний захід у вигляді застави та продовжують діяти такі обов`язки: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; 3) утримуватись від спілкування із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС в Кіровоградській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. 
У зв`язку із зверненням прокурора з відповідним клопотанням, виникла необхідність у вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є застава. Зміст цього запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України)
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, на нього покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. При цього частина 7 згаданої норми закріплює, що такі обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.
З огляду на положення ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Разом з цим, ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , Суд має з`ясувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність обставин, які свідчать про те, що встановлені попереднім судовим рішенням ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.
Щодо обґрунтованості підозри Суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження, коли обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 скерований до суду, та здійснюється судовий розгляд, повідомлена останньому підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.
Крім цього, Суд бере до уваги, що існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення було предметом неодноразового судового контролю слідчими суддями під час вирішення питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на останнього.

Розглядаючи питання наявності ризиків, суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на сторону обвинувачення обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
Попередніми судовими рішеннями встановлена наявність існування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, який за твердженням прокурора дотепер продовжує мати місце.
Ознайомившись з клопотанням, вислухавши доводи прокурора, колегія суддів погоджується з твердженнями сторони обвинувачення про продовження існування зазначеного ризику виходячи з такого.
Інкримінований ОСОБА_7 злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, що разом з віднесенням його до корупційних злочинів позбавить суд можливості, у випадку визнання останнього винуватим, звільнити його від кримінальної відповідальності чи звільнити від відбування покарання з випробуванням. За таких обставин, у разі доведення вини ОСОБА_7 , до останнього буде застосовано виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, може бути мотивом та підставою для обвинуваченого вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Поряд з тяжкістю можливого покарання колегією суддів також береться до уваги матеріальний стан обвинуваченого, який відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, нарахованих фізичній особі, тільки за останні 3 роки після вираховування податків отримав офіційних доходів на понад 7 млн грн. Також Судом береться до уваги і вік обвинуваченого (64 роки), який дозволяє останньому безперешкодно виїхати за межі країни під час дії воєнного стану.
Кожна окремо з цих обставин не є вирішальною при оцінці ризику переховування. Однак у своїй сукупності, на переконання Суду, вони є достатньо вагомими та переконують Суд в актуального вказаного ризику навіть після спливу значного проміжку часу з моменту повідомлення ОСОБА_7 про підозру. 
Таким чином, колегія суддів вважає доведеною прокурором необхідність продовження обов`язків, спрямованих на мінімізацію ризику переховування обвинуваченого від суду, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до ГУ ДМС в Кіровоградській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Водночас враховуючи відсутність зауважень на процесуальну поведінку обвинуваченого як з боку суду, так і збору сторони обвинувачення, прийняття обвинуваченим участі в кожному судовому засіданні, відсутність спроб ухилення та затягування судового розгляду кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе послабити застосований до обвинуваченого запобіжний захід шляхом скасування обов`язку прибувати до суду за кожною вимогою. 
Поряд з цим, окремо колегія суддів звертає увагу на твердження прокурора про продовження існування ризику переховування обвинуваченого з огляду на займану ОСОБА_7 посаду, що могло призвести до набуття ним знайомств серед представників правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, службових осіб органів державної влади, які обвинувачений може використати з метою переховування, а також наявності у обвинуваченого транспортних засобів. 
Суд зазначає, що відповідним доводам сторони обвинувачення неодноразово надавалася оцінка в попередніх судових рішеннях. В ухвалах від 22.07.2024, 13.09.2024, 28.10.2024 та 18.12.2024 судом констатовано, що стороною обвинувачення не доведено підтримання ОСОБА_7 з будь-ким на стільки тісних взаємовідносин, які б дозволили йому використати такі знайомства з метою можливого вчинення спроби ухилення від кримінального переслідування. Разом з цим, прокурором також не надано Суду доказів щодо обговорення обвинуваченим зі своїми знайомими можливості забезпечити йому його переховування. Як і не надано прокурором оцінки доводам суду щодо неможливості обґрунтовувати ризик переховування наявністю у особи транспортного засобу. Таким чином, з огляду на продовження цитування прокурором з клопотання в клопотання одних і тих же доводів існування ризиків без висновків, зроблених з судових рішень, Суд не приймає їх до уваги при вирішенні питання щодо існування ризику переховування.
В оцінці ризику можливого незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні колегія суддів враховує, що свідками в провадженні є судді Кропивницького апеляційного суду та безпосередньо особи, які були залучені до надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди. Враховуючи, що ОСОБА_7 протягом тривалого часу був суддею відповідного суду, він міг здобути авторитет та налагодити товариські відносини з відповідними колегами, що є свідками у справі. Вказане, на переконання суду, свідчить про можливість використання обвинуваченим наявних в нього товариських відносин з суддями для впливу на них у кримінальному провадженні. Також обвинувачений може використати здобутий авторитет та зв`язки за час перебування на посаді судді з метою тиску і на осіб, що безпосередньо причетні до передачі неправомірної вигоди.
Водночас при оцінці ризику впливу на свідків колегія суддів виходить із передбаченої КПК України процедури отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Ба більше, на переконання Суду, враховуючи стадію кримінального провадження, оскільки найближчим часом повинно бути закінчено дослідження доказів сторони обвинувачення та розпочатися процес допиту свідків, колегія суддів вбачає активізування ризику впливу на свідків у даному провадженні. Обвинуваченому, як представнику судової гілки влади, достеменно відомо про етапи розгляду справи в суді та водночас ОСОБА_7 обізнаний про всіх свідків та змістом наданих ними на стадії досудового розслідування показів. За наведених обставин Суд погоджується із прокурором, що обвинувачений, будучі обізнаним про перелік свідків, за відсутності обмеження у спілкуванні із ними, може здійснити на свідків вплив з метою спонукання їх до ненадання або зміни вже наданих показань, перекручування або спростування обставин, які їм можуть бути відомі.
Наведене переконує Суд в необхідності продовження покладеного на обвинуваченого обов`язку в утриманні від спілкування зі свідками у даному провадженні, що мінімізує вищевказаний ризик. 
Підсумовуючи вищевикладене, Суд констатує, що в судовому засіданні встановлена актуальність існування ризиків, на які посилається прокурор, як правової підстави для продовження строку дії обов`язків. Продовження строку дії обов`язків забезпечить можливість контролю за поведінкою обвинуваченого з боку суду та сторони обвинувачення з метою досягнення мети кримінального провадження. 
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями: 107, 131-132, 177-178, 194, 369-372 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В: 

Задовольнити частково клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 52023000000000156 від 04.04.2023.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:
1) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
2) утримуватись від спілкування із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;
3) здати на зберігання до ГУ ДМС в Кіровоградській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали встановити до 14 квітня 2025 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні №  52023000000000156 від 04.04.2023.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя                                                 ОСОБА_1 

Судді                                                                  ОСОБА_2 

                                                                                                            ОСОБА_3