ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

27 січня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 746/71/24
Головуючий у першій інстанції – Ходіч В. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/153/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Мальцева І.В.    

сторони:
позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом: 
Акціонерне товариство ”Чернігівобленерго”
відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом: 
ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Ходіч В.М. від 10 жовтня 2024 року, місце ухвалення рішення - с-ще Срібне, у справі за позовом Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго” до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго” про визнання недійсним рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго”,

                        В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року АТ ”Чернігівобленерго” звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. В обґрунтування вимог заявленого позову АТ ”Чернігівобленерго” вказувало, що 16.01.2002 року між сторонами спору було укладено договір про користування електричною енергією за адесою: АДРЕСА_1 . 01.01.2019 року на виконання вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - ПРРЕЕ) між АТ ”Чернігівобленерго”, як оператором системи розподілу, та ОСОБА_1 , як споживачем, було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, шляхом приєднання до публічного договору.    17.07.2023 року за вказаною вище адресою уповноваженими представниками Срібнянської ЕЗД відокремленого підрозділу Прилуцького району електричних мереж АТ ”Чернігівобленерго”, у присутності ОСОБА_2 , було проведено перевірку дотримання споживачем електричної енергії ПРРЕЕ, та відповідно до пункту 8.2.5 ПРРЕЕ, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року, було складено акт про порушення № 172770. В даному акті зазначено: ”порушено п.п. 10 п. 5.5.5 а саме споживач здійснив самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку поза розрахунковим засобом обліку. Самовільне підключення виконано кабелем відкритим типом, при чому електрична енергія споживається лічильником не враховується. При проведенні контрольного огляду легкозйомну конструкцію виявити неможливо, виявлено за допомогою приладу ПСр-10”. Позивач стверджував, що ОСОБА_2 підписати вказаний акт відмовився. 05.09.2023 року відбулося засідання комісії ВП Прилуцького РЕМ АТ ”Чернігівобленегро” з розгляду акта про порушення № 172770 від 17.07.2023 року, і відповідач, належним чином повідомлена про час та дату розгляду акта про порушення, на засідання комісії не з`явилась. Рішення комісії було оформлено протоколом №299 від 05.09.2023 року, відповідно до розрахунку  обсяг  необлікованої  активної  електричної  енергії становить 8 760 кВт/год, вартість складає 55 095 грн. 38 коп. 22.11.2023 року відповідачу було надіслано листа із копією протоколу засідання комісії № 299 щодо розгляду акта про порушення №172770 від 17.07.2023 року, розрахунком вартості безобліково спожитої електроенергії по акту та рахунком на оплату. Вказаний лист було отримано відповідачем 02.12.2023 року. За доводами позивача, відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати позивачу вартість необлікованої електричної енергії по акту про порушення, яка становить 55 095 грн. 38 коп., що стало підставою для звернення АТ ”Чернігівобленерго” з даним позовом до суду, в якому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 55 095 грн. 38 коп. Також  АТ ”Чернігівобленерго” ставить питання про стягнення із відповідача на свою користь  суму судового збору у розмірі 3 028 грн. 
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ ”Чернігівобленерго” про про визнання недійсним рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго”, обґрунтовуючи вимоги заявленого позову тим, що порушення споживачем не допускалось, викладені в акті про порушення обставини, є припущенням. ОСОБА_1 вказує, що зазначений акт про порушення та протокол комісії складені із порушенням законодавства, що спричинило наслідки, які порушують права ОСОБА_1 . За доводами позивача за зустрічним позовом, при складенні акта про порушення, працівники ВП ”Прилуцький РЕМ” АТ ”Чернігівобленерго” неправильно застосували норми ПРРЕЕ, акт про порушення не містить чітких доказів вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, в акті не зазначено місце та спосіб самовільного підключення електричної мережі, при складанні акту не були присутні ОСОБА_1 та її чоловік, а його паспортні дані були отримані від представника сільської ради або від адміністратора ЦНАП, до яких він раніше звертався. ОСОБА_1 зазначає, що дані, які були відображені у акті, зокрема, показання лічильника, не відповідають дійсності, оскільки ніхто не допускав працівників відповідача за зустрічним позовом до будинку. За доводами ОСОБА_1 , п.3 акта про порушення не заповнений та не містить прочерків, працівниками оператора не зазначено тип комутаційного апарату, не було проведено його вимірювання, не встановлено його струм спрацювання, його робочий стан, і за даних обставин, неможливо розрахувати добовий обсяг споживання електричної енергії, оскільки Р с.п. не встановлено в акті. ОСОБА_3 вказує, що у п.4 акту відсутній запис про наявність чи відсутність під час перевірки струму споживання. Внесена до акту інформація відносно того, що ”при проведенні контрольного огляду легкозйомну конструкцію виявити неможливо, виявлено за допомогою приладу ПСр-10” не відповідає дійсності, та спростовується доданою оператором до позову фотографією, на якій вбачаються проводи, що ведуть до будинку. Позивач за зустрічним позовом стверджує, що комісія неправильно провела розрахунок вартості необлікованої електроенергії, період, за який проведено таке нарахування визначено комісією у дванадцять календарних місяців, а не у шість, у формулі використовувались календарні дні, а не робочі, в протоколі зазначено тривалість роботи обладнання - 24 години, проте, згідно п. 8.4.13 ПРРЕЕ час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год. За доводами ОСОБА_1 , з огляду на вищевказані порушення ПРРЕЕ, акт про порушення №172770 від 17.07.2023 року є недопустимим доказом, і отже, протокол засідання комісії № 299 є недійсним та таким, що підлягає скасуванню. За даних обставин, ОСОБА_1 просила рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” АТ ”Чернігівобленерго, оформлене 05.09.2023 року протоколом №299 з розгляду акта про порушення №172770 від 17.07.2023 року, визнати недійсним. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача за зустрічним позовом АТ ”Чернігівобленерго” на свою користь  понесені  нею  судові  витрати  зі  сплати  судового  збору  в розмірі 1 211, 20 грн. 

Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10.10.2024 року позов АТ ”Чернігівобленерго” до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ ”Чернігівобленерго” 55 095 грн. 38 коп. вартості необлікованої електричної енергії та 3 028 грн. судового збору. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до АТ ”Чернігівобленерго” про скасування рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” АТ ”Чернігівобленерго”, судом відмовлено. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 10.10.2024 року, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог за позовом АТ ”Чернігівобленерго” до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії - відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ ”Чернігівобленерго” про визнання недійсним рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” АТ ”Чернігівобленерго” - задовольнити. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 10.10.2024 року є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалено за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції від 10.10.2024 року, обставинами справи, та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, які мають значення для справи, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що вказані в акті порушення є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, акт про порушення складений із грубим порушенням законодавства, і як наслідок, прийнято рішення, викладене у протоколі № 299 від 05.09.2023 року, яке суперечить вимогам чинного законодавства. Апелянт вважає недоведеним порушення, зазначене в акті про порушення, при цьому, із посиланням на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 22.06.2020 року у справі № 917/1671/19, апелянт зазначає, що в п. 5 акта про порушення не вказано, які саме струмоприймачі були самовільно під`єднані споживачем, матеріали справи не містять жодних доказів про наявність у споживача будь-яких струмоприймачів, а також їх самовільного підключення, а сам по собі накид не свідчить про самовільне підключення струмоприймачів. Апелянт стверджує, що обов`язок доведення наявності струмоприймачів лежить на представниках оператора системи. За доводами апелянта, комісія неправильно провела розрахунок вартості необлікованої електроенергії, і період, за який проведено таке нарахування, визначено комісією у дванадцять календарних місяців, а не у шість, у формулі використовувались календарні дні, а не робочі, в протоколі зазначено тривалість роботи обладнання - 24 години, проте, згідно п. 8.4.13 ПРРЕЕ, час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год. Апелянт вказує, що згідно акта про порушення, самовільне підключення виконано кабелем відкритим типом, при цьому електрична енергія, що споживається лічильником, не враховується, при проведенні контрольного огляду легкозйомну конструкцію виявити неможливо, виявлено за допомогою приладу ПСр-10. Апелянт зазначає, що дані твердження не узгоджуються із фактичними обставинами справи та судовою практикою розгляду аналогічних справ, зокрема, із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.04.2021 року у справі № 902/647/20. В акті про порушення зазначено, що самовільне підключення виконано споживачем не приховано, для виявлення якого не було необхідним застосування спеціального обладнання чи проведення часткового демонтажу конструкцій. Апелянт вказує, що твердження представника позивача за первісним позовом, що накид неможливо виявити представниками оператора під час проведення, спростовується доданою оператором до позову фотографією. За доводами апелянта, додана до позову фотографія/скріншот, не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки з даного фото неможливо дійти висновку про те, де саме, в якому місці, за якою адресою, коли і ким дане фото було зроблено. У зв`язку з тим, що підключення вчинено відкритим способом, комісія мала застосувати метод розрахунку за п.п.2 п.8.4.8 ПРРЕЕ, а не за п.п.3 п.8.4.8 ПРРЕЕ. В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що в акті про порушення зазначено паспортні дані її чоловіка ОСОБА_2 , який фізично не перебував при складанні акта, а дані його паспорта, як підтвердила сама представник позивача за первісним позовом, були взяті з іншого договору представниками оператора системи. В матеріалах справи відсутній відеозапис про відмову ОСОБА_2 пред`явити представникам оператора системи документ, що посвідчує його особу, як це передбачено п. 8.2.5 ПРРЕЕ. Апелянт звертає увагу, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 02.04.2019 року у справі № 927/421/18, необхідно доводити, що показник струму ПСР-10 було сертифіковано, відповідно до вимог Закону України ”Про метрологію та метрологічну діяльність”. Проте, акт про порушення даної інформації в собі не містить, відсутні жодні докази відносно того, що наданий представником позивача за первісним позовом паспорт належить приладу, за допомогою якого виявлено порушення, і в акті про порушення не зазначено номер приладу ПСР-10, яким здійснювався вимір, при цьому, представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні визнала, що вказаний прилад не сертифіковано. За доводами апелянта, у акті про порушення не вказано, який саме вид перевірки проводився. Апелянт зазначає, що показання свідків у справі, які є знайомими представників оператора, і приїхали підписати акт виключно за їх проханням, і на територію споживача не заходили, а перебували за забором, є безпідставними. За даних обставин, апелянт вважає, що матеріали справи не містять в собі жодних доказів на підтвердження самовільного підключення струмоприймачів, також у справі не доведено наявність струмоприймачів у власності споживача, комісія здійснила неправильний розрахунок, застосувавши найбільший період та найбільшу потужність. Апелянт вказує, що судом першої інстанції, у порушення норм процесуального права, було прийнято докази, які були надані позивачем за первісним позовом із порушенням встановленого ЦПК процесуального строку, без відповідного заявленого клопотання про поновлення даного строку. 

У відзиві на апеляційну скаргу АТ ”Чернігівобленерго” просило залишити без змін рішення суду першої інстанції від 10.10.2024 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у зв`язку із її безпідставністю, залишити без задоволення. 

В судовому  засіданні  апеляційного  суду представник АТ ”Чернігівобленерго” - адвокат Думчева І.В. просила залишити без змін рішення суду першої інстанції від 10.10.2024 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у зв`язку із її безпідставністю, залишити без задоволення. 

В  судове  засідання  апеляційного  суду  відповідач  за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явилась.  Представник ОСОБА_1 - адвокат Гезердава В.В. надав апеляційному суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).     

17.07.2023 року представниками Срібнянської ЕЗД Прилуцького РЕМ АТ ”Чернігівобленерго” було складено акт про порушення №172770 за результатами перевірки дотримання споживачем електричної енергії ПРРЕЕ за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-10). В даному акті зазначено: ”порушено п.п. 10 п. 5.5.5 а саме споживач здійснив самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку поза розрахунковим засобом обліку. Самовільне підключення виконано кабелем відкритим типом, при чому електрична енергія споживається лічильником не враховується. При проведенні контрольного огляду легкозйомну конструкцію виявити неможливо, виявлено за допомогою приладу ПСр-10”. 

Як вбачається із вказаного вище акту про порушення №172770 від 17.07.2023 року, дані щодо серійного номера, сертифікації, зафіксованих вимірювань даного приладу в акті відсутні. У п.3 зазначеного акту про порушення №172770 від 17.07.2023 року, ”Відомості про комутаційні апарати та/або запобіжники, задіяні у схемі електроживлення споживача” інформація відсутня. У п.4 даного акту зазначено результати проведення вимірів параметрів схеми електроживлення споживача на дату складання акта про порушення: від вихідних клем лічильника, до вхідних клем лічильника, самовільне підключення. У п.5 вказаного акту, ”Перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електричної мережі, та режим роботи”, зазначено: ” Споживач не надав перелік та паспортні дані всіх наявних струмоприймачів та не забезпечив вимір струму навантаження при включенні всіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність”. Згідно п.6 даного акта, самовільне підключення виконано споживачем не приховано. Вказаний акт підписано трьома працівниками Срібнянської ЕЗД ВП ”Прилуцький РЕМ” АТ ”Чернігівобленерго”, а також двома свідками: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які зазначили, що ОСОБА_2 підписати акт відмовився. До акта додано фото/скріншот екрана мобільного телефону, на якому зображена частина будинку, без ідентифікуючих ознак, із підведеними до будинку проводами та роздвоєним проводом, який під`єднано до вказаних проводів у місці підведення до будинку. В п.3 переліку додатків до акту зазначено: ”Фото та відео”.

05.09.2023 року відбулося засідання комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” АТ ”Чернігівобленерго” з розгляду акту про порушення №172770, за відсутності ОСОБА_1 , яка повідомлялася про засідання комісії по розгляду акту про порушення №172770 від 17.07.2023 року (а.с.15,16). Дане засідання комісії було оформлено протоколом №299 від 05.09.2023 року (а.с.17), до якого додано розрахунок вартості безобліково спожитої електроенергії по акту про порушення ПРРЕЕ №172770 від 17.07.2023 року на суму 55 095 грн. 38 коп. (а.с.18-19), та рахунок на оплату платником ОСОБА_1 вказаної суми (а.с.20).  

Як вбачається із рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10.10.2024 року, задовольняючи вимоги первісного позову АТ ”Чернігівобленерго” до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 55 095 грн. 38 коп., та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до АТ ”Чернігівобленерго” про визнання недійсним рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” АТ ”Чернігівобленерго”, суд першої інстанції встановив, що акт про порушення №172770 від 17.07.2023 року відповідає вимогам ПРРЕЕ, зокрема, він містить зміст виявленого порушення, а також містить всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, схему електропостачання споживача. Суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні від 10.10.2024 року, що зміст акта про порушення від 17.07.2023 року свідчить про наявність всіх складових, необхідних для застосування розрахунку вартості безобліково спожитої електроенергії. Суд першої інстанції дійшов висновку, що АТ ”Чернігівобленерго” підтвердило належними та допустимими доказами підстави для нарахування спірної заборгованості. Як вказав суд першої інстанції у рішенні від 10.10.2024 року, ОСОБА_1 не спростувала належними та допустимими доказами проведений позивачем за первісним позовом розрахунок. За висновком суду першої інстанції, зустрічна позовна заява ОСОБА_1 не містить посилання на докази, якими спростовуються доводи АТ ”Чернігівобленерго”, зокрема, щодо здійснення ОСОБА_1 самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі оператора системи. Суд першої інстанції зазначив, що відповідач за первісним позовом в ході розгляду даної справи не спростувала належними та допустимими доказами правомірність рішення постачальника електричної енергії про нарахування збитків, завданих несанкціонованим користуванням електричною енергією, а також їх розмір. На підставі викладеного вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги АТ ”Чернігівобленерго” про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованої електричної енергії у сумі 55 095 грн. 38 коп., є обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами, і тому підлягають задоволенню, і позивач за первісним позовом навів обґрунтований розрахунок необлікованої електричної енергії. Оскільки в ході розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_1 щодо визнання недійсним рішення комісії, яке викладено у протоколі від 05.09.2023 року за результатами розгляду акта про порушення №172770 від 17.07.2023 року, то суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги зустрічного позову не підлягають задоволенню. Судом першої інстанції проведено розподіл судових витрат між сторонами, згідно статті 141 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що висновок суду першої інстанції про задоволення вимог первісного позову Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго” до ОСОБА_1 , та про відмову у задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго”, не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини. 

В доводах апеляційної скарги апелянт ОСОБА_1 зазначає, що вказані в акті порушення є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, акт про порушення складений із грубим порушенням законодавства, і як наслідок, прийнято рішення, викладене у протоколі № 299 від 05.09.2023 року, яке суперечить вимогам чинного законодавства. Апелянт вважає недоведеним порушення, зазначене в акті про порушення, при цьому, із посиланням на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 22.06.2020 року у справі № 917/1671/19, апелянт зазначає, що в п. 5 акта про порушення не вказано, які саме струмоприймачі були самовільно під`єднані споживачем, матеріали справи не містять жодних доказів про наявність у споживача будь-яких струмоприймачів, а також їх самовільного підключення, а сам по собі накид не свідчить про самовільне підключення струмоприймачів. Апелянт стверджує, що обов`язок доведення наявності струмоприймачів лежить на представниках оператора системи. За доводами апелянта, комісія неправильно провела розрахунок вартості необлікованої електроенергії, і період, за який проведено таке нарахування, визначено комісією у дванадцять календарних місяців, а не у шість, у формулі використовувались календарні дні, а не робочі, в протоколі зазначено тривалість роботи обладнання - 24 години, проте, згідно п. 8.4.13 ПРРЕЕ, час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год. Апелянт вказує, що згідно акта про порушення, самовільне підключення виконано кабелем відкритим типом, при цьому електрична енергія, що споживається лічильником, не враховується, при проведенні контрольного огляду легкозйомну конструкцію виявити неможливо, виявлено за допомогою приладу ПСр-10. Апелянт зазначає, що дані твердження не узгоджуються із фактичними обставинами справи та судовою практикою розгляду аналогічних справ, зокрема, із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.04.2021 року у справі № 902/647/20. В акті про порушення зазначено, що самовільне підключення виконано споживачем не приховано, для виявлення якого не було необхідним застосування спеціального обладнання чи проведення часткового демонтажу конструкцій. Апелянт вказує, що твердження представника позивача за первісним позовом, що накид неможливо виявити представниками оператора під час проведення, спростовується доданою оператором до позову фотографією. За доводами апелянта, додана до позову фотографія/скріншот, не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки з даного фото неможливо дійти висновку про те, де саме, в якому місці, за якою адресою, коли і ким дане фото було зроблено. У зв`язку з тим, що підключення вчинено відкритим способом, комісія мала застосувати метод розрахунку за п.п.2 п.8.4.8 ПРРЕЕ, а не за п.п.3 п.8.4.8 ПРРЕЕ. В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що в акті про порушення зазначено паспортні дані її чоловіка ОСОБА_2 , який фізично не перебував при складанні акта, а дані його паспорта, як підтвердила сама представник позивача за первісним позовом, були взяті з іншого договору представниками оператора системи. В матеріалах справи відсутній відеозапис про відмову ОСОБА_2 пред`явити представникам оператора системи документ, що посвідчує його особу, як це передбачено п. 8.2.5 ПРРЕЕ. Апелянт звертає увагу, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 02.04.2019 року у справі № 927/421/18, необхідно доводити, що показник струму ПСР-10 було сертифіковано, відповідно до вимог Закону України ”Про метрологію та метрологічну діяльність”. Проте, акт про порушення даної інформації в собі не містить, відсутні жодні докази відносно того, що наданий представником позивача за первісним позовом паспорт належить приладу, за допомогою якого виявлено порушення, і в акті про порушення не зазначено номер приладу ПСР-10, яким здійснювався вимір, при цьому, представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні визнала, що вказаний прилад не сертифіковано. За доводами апелянта, у акті про порушення не вказано, який саме вид перевірки проводився. Апелянт зазначає, що показання свідків у справі, які є знайомими представників оператора, і приїхали підписати акт виключно за їх проханням, і на територію споживача не заходили, а перебували за забором, є безпідставними. За даних обставин, апелянт вважає, що матеріали справи не містять в собі жодних доказів на підтвердження самовільного підключення струмоприймачів, також у справі не доведено наявність струмоприймачів у власності споживача, комісія здійснила неправильний розрахунок, застосувавши найбільший період та найбільшу потужність. Апелянт вказує, що судом першої інстанції, у порушення норм процесуального права, було прийнято докази, які були надані позивачем за первісним позовом із порушенням встановленого ЦПК процесуального строку, без відповідного заявленого клопотання про поновлення даного строку. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.    

Згідно із приписами ч.1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Закон України ”Про ринок електричної енергії” визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до положень ч.1 статті 77 Закону України ”Про ринок електричної енергії”, учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕП) від 14.03.2018 року №312, із наступними змінами та доповненнями.

Згідно п.5.5.5 глави 5.5  розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, 20) не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії. 

Пунктом 8.2.5 глави 8.2 розділу VIII із змінами, Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.
Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.
В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням, ЕІС код площадки комерційного обліку, за якою виявлено порушення (за наявності), та у разі виявлення порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу:
меж балансової належності;
перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення;
номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення;
фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.
Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки.
У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення або залишення ним місця порушення в акті про порушення робиться відповідний запис. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

Відповідно до пункту 8.2.6 глави 8.2 розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Пунктом 8.2.7 глави 8.2 розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що у разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом. Якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.

Згідно із підпунктом 6 п.8.4.2 глави 8.4 розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, зокрема  у разі виявлення) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

Відповідно  до  п.8.4.6  глави 8.4  розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2 цієї глави, положення цієї глави застосовуються за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі (крім випадків, передбачених цим пунктом).
В акті про порушення зазначаються відомості про дії представників оператора системи, вжиті для виявлення місця підключення (наприклад, використання спеціальних технічних засобів (із зазначенням їх типу та способу застосування), здійснення часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів та/або демонтажу приладів чи їх захисних панелей тощо).

Пункт 8.4.8 глави 8.4 розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії визначає, що кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного або технічного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил):
2) якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення; 
3) якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або набуття споживачем права власності/користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати набуття споживачем права власності/користування на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення. 

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11). 17.07.2023 року представниками Срібнянської ЕЗД Прилуцького РЕМ АТ ”Чернігівобленерго” було складено акт про порушення №172770 за результатами перевірки дотримання споживачем електричної енергії ПРРЕЕ за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-10). В даному акті зазначено: ”порушено п.п. 10 п. 5.5.5 а саме споживач здійснив самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку поза розрахунковим засобом обліку. Самовільне підключення виконано кабелем відкритим типом, при чому електрична енергія споживається лічильником не враховується. При проведенні контрольного огляду легкозйомну конструкцію  виявити  неможливо,  виявлено  за  допомогою  приладу ПСр-10”. Як вбачається із вказаного вище акту про порушення №172770 від 17.07.2023 року, дані щодо серійного номера, сертифікації, зафіксованих вимірювань даного приладу в акті відсутні. У п.3 зазначеного акту про порушення №172770 від 17.07.2023 року, ”Відомості про комутаційні апарати та/або запобіжники, задіяні у схемі електроживлення споживача” інформація відсутня. У п.4 даного акту зазначено результати проведення вимірів параметрів схеми електроживлення споживача на дату складання акта про порушення: від вихідних клем лічильника, до вхідних клем лічильника, самовільне підключення. У п.5 вказаного акту, ”Перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електричної мережі, та режим роботи”, зазначено: ” Споживач не надав перелік та паспортні дані всіх наявних струмоприймачів та не забезпечив вимір струму навантаження при включенні всіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність”. Згідно п.6 даного акта, самовільне підключення виконано споживачем не приховано. Вказаний акт підписано трьома працівниками Срібнянської ЕЗД ВП ”Прилуцький РЕМ” АТ ”Чернігівобленерго”, а також двома свідками: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які зазначили, що ОСОБА_2 підписати акт відмовився. До акта додано фото/скріншот екрана мобільного телефону, на якому зображена частина будинку, без ідентифікуючих ознак, із підведеними до будинку проводами та роздвоєним проводом, який під`єднано до вказаних проводів у місці підведення до будинку. В п.3 переліку додатків до акту зазначено: ”Фото та відео”.

За змістом акту про порушення №172770 від 17.07.2023 року, самовільне підключення споживач здійснив не приховано. У вказаному акті про порушення зазначено, що: ’’… Самовільне підключення виконано кабелем відкритим типом, при чому електрична енергія споживається лічильником не враховується. При проведенні контрольного огляду легкозйомну конструкцію  виявити  неможливо,  виявлено  за допомогою приладу ПСр-10”. 

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що твердження представника позивача за первісним позовом відносно того, що накид неможливо виявити представниками оператора під час проведення, спростовується доданою оператором до позову фотографією. За доводами апелянта, додана до позову фотографія/скріншот, не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки з даного фото неможливо дійти висновку про те, де саме, в якому місці, за якою адресою, коли і ким дане фото було зроблено. У зв`язку з тим, що підключення вчинено відкритим способом, комісія мала застосувати метод розрахунку за п.п.2 п.8.4.8 ПРРЕЕ, а не за п.п.3 п.8.4.8 ПРРЕЕ.

Згідно п.1.1.2 глави 1.1 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, із змінами, контрольний огляд засобу комерційного обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, індикаторів, зняття показів засобів комерційного обліку (у разі виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку), а також з метою виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів. 
Технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності  Кодексу комерційного обліку  та відповідним нормативно-технічним документам стану вузла обліку електричної енергії (крім тих його характеристик та властивостей, забезпечення яких покладається на постачальника послуг комерційного обліку) та схеми його підключення, електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки вимірювання, а також з метою виявлення позаоблікових підключень. 

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2020 року у справі №910/17955/17, провадження № 12-137гс19) зазначила, що приховане приєднання до електричної мережі (прихованою електропроводкою) можна виявити лише під час технічної перевірки, а не під час контрольних оглядів, оскільки виявити факт прихованого підключення (прихованою електропроводкою) можна лише з використанням спеціальних технічних засобів або у зв`язку з частковим демонтажем будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів.

Відповідно до п.1.1.2 глави 1.1. розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, прихована електропроводка - електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом комерційного обліку, яку представник оператора системи без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів під час попереднього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити. 

Апеляційний суд при розгляді даної справи враховує, що для виявлення підключення до електромережі позивачем за первісним позовом було застосовано спеціальні технічні засоби, про що зазначено в акті про порушення №172770 від 17.07.2023 року: ’’… При проведенні контрольного   огляду   легкозйомну   конструкцію    виявити    неможливо, виявлено   за  допомогою  приладу ПСр-10”. Проте, фактично підключення вчинено відкритим способом, для виявлення якого не було необхідним застосування спеціального обладнання чи проведення часткового демонтажу конструкцій.
Крім того, як вбачається із матеріалів справи, відповідно до протоколу засідання комісії №299 від 05.09.2023 року (а.с.17), на розгляд комісії з розгляду акта про порушення №172770 від 17.07.2023 року було надано ”Акт контрольного огляду”, а кількість днів для розрахунку була визначена на підставі ”Акту контрольного огляду засобу комерційного обліку електроенергії”. 

За даних обставин, апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про необхідність, у аналогічних випадках, застосування методу розрахунку, передбаченого п.п.2 п.8.4.8 ПРРЕЕ, оскільки п.п.3 п.8.4.8 ПРРЕЕ не підлягав застосуванню до спірних відносин сторін.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що абзац 2 п.8.2.5 ПРРЕЕ містить вимогу про необхідність вказівки, серед іншого, в акті про порушення змісту виявленого порушення, у той час, як із акту про порушення №172770 від 17.07.2023 року вбачається, що зміст порушення співробітниками оператора визначено як ”самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі оператора системи...”. 

У відповідності до визначення термінів в п.1.1.2 глави 1.1 розділу I ПРРЕЕ, струмоприймачем є пристрій, призначений для перетворення електричної енергії в інший вид енергії. Підключення - виконання операцій комутації в місцях контактних з`єднань з метою подачі напруги на електроустановку (електроустановки) окремого користувача системи передачі/розподілу. Самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення. 
    
Сукупний аналіз означених визначень дає підстави для висновку про те, що встановлення вказаного в акті порушення зі сторони ОСОБА_1 обов`язково передбачає необхідність наявності належних їй на праві власності/користування струмоприймачів, які були б приєднані до мережі оператора за допомогою вказаного в акті про порушення дроту. Проте, п.5 даного акту про порушення: ”Перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електричної мережі, та режим роботи”, не містить найменувань струмоприймачів ОСОБА_1 , які були б самовільно приєднані. При цьому, зазначення у даному пункті: ”Споживач не надав перелік та паспортні дані всіх наявних струмоприймачів та не забезпечив вимір струму навантаження при включенні всіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність”, не може свідчити про беззаперечну наявність відповідного електрообладнання/струмоприймачів у відповідача за первісним позовом.

Між тим, п.11.9.3 розділу XI Кодексу систем розподілу визначає, що оператор системи розподілу повинен вживати заходів щодо виявлення та попередження несанкціонованого відбору електричної енергії з системи розподілу. 
Тобто, за умов такої фіксації змісту і суті порушення в акті (без визначення струмоприймачів споживача, які були самовільно підключені), сам факт незаконного підключення кабелю до електричної мережі оператора не може ототожнюватися із встановленням самовільного підключення струмоприймачів саме споживачем, а не будь-якою іншою особою.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що в акті про порушення зазначено паспортні дані чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який фізично не перебував при складанні акта, а дані його паспорта, як підтвердила сама представник позивача за первісним позовом, були взяті з іншого договору представниками оператора системи. В матеріалах справи відсутній відеозапис про відмову ОСОБА_2 пред`явити представникам оператора системи документ, який посвідчує його особу, як це передбачено п.8.2.5 ПРРЕЕ. Апелянт також критично ставиться до показань свідків, які є знайомими представників оператора, приїхали підписати акт виключно за їх проханням, при цьому, на територію споживача не заходили, а перебували за забором.

З  даного  приводу  апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з абз.14  п.8.2.5  глави 8.2  розділу VIII  ПРРЕЕ, у разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення або залишення ним місця порушення в акті про порушення робиться відповідний запис. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

Відтак, нормативно визначено одночасно дві умови щодо вказаних вище осіб: незаінтересованість (відповідний статус визначається через наведення незакритого переліку відповідних суб`єктів, чия незаінтересованість презюмована нормами ПРРЕЕ) та посвідчення таких осіб.

Разом з тим, акт про порушення №172770 від 17.07.2023 року, крім підписів представників оператору системи, містить в собі підписи двох осіб, вказаних, як ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , без вказівки наявності у них жодного із статусів, передбачених вище вказаним переліком п. 8.2.5 ПРРЕЕ, що дозволяло б зробити висновок про їх незаінтересованість, та без вказівки на назву і реквізити посадових документів, які посвідчували цих осіб та їх відповідний незаінтересований статус.

Апеляційний суд також погоджується із доводами апелянта відносно того, що додана до позову фотографія/скріншот не є належним, достатнім та допустимим доказом у справі, який підтверджує факт здійснення ОСОБА_1 самовільного підключення, оскільки з даного фото неможливо дійти висновку про те, де саме, в якому місці, за якою адресою, коли, у хронологічному розумінні, і якою саме особою дане фото було зроблено. В акті про порушення №172770 від 17.07.2023 року не зазначено часу проведення перевірки, кількість фото, які додані до акту, а також відсутні посилання на будь-яку фотозйомку працівниками оператора на підтвердження виявленого ними порушення, а лише в додатку зазначено ”фото та відео”. Крім того, дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис, доданий позивачем за первісним позовом на підтвердження вимог заявленого позову, апеляційний суд констатує, що з даного відеозапису неможливо ідентифікувати адресу зображеного на відео домоволодіння, особу, яка підходить до хвіртки двору, та її паспортні дані, інших осіб, які були присутні при зйомці відео, та інші обставини, що є істотними та обов`язковими при проведенні відеофіксації порушення ПРРЕЕ та складанні акта про дане порушення. 

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у акті про порушення №172770 від 17.07.2023 року вказано про те, що для виявлення самовільного підключення було застосовано прилад ПСр-10. Проте, в ході судового розгляду даної справи АТ ”Чернігівобленерго” не було надано доказів, які підтверджують, що зазначений покажчик струму ПСР-10 було сертифіковано, відповідно до вимог Закону України ”Про метрологію та метрологічну діяльність”. Вказані відомості відсутні також і в акті про порушення № 172770 від 17.07.2023 року (а.с.8-9). Акт про порушення № 172770 від 17.07.2023 року не містить в собі відомостей, що саме було виявлено при застосуванні покажчика струму ПРС-10, та які показники відобразив даний прилад. В акті про порушення №172770 від 17.07.2023 року також не зазначено про виявлення фактичного споживання споживачем електроенергії по вказаній електропроводці.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду: від 02.04.2019 року у справі № 927/421/18, від 22.06.2020 року у справі № 917/1671/19, від 21.04.2021 року у справі № 902/647/20.

У контексті приписів норм права, які регулюють спірні правовідносини, та фактичних, документально підтверджених обставин справи, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що стороною позивача за первісним позовом не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження вимог заявленого до ОСОБА_1 позову. Необхідно зазначити, що у матеріалах даної справи відсутні докази, на підставі яких можна встановити обставини справи, на наявність яких посилається позивач за первісним позовом. При цьому, акт про порушення №172770 від 17.07.2023 року складено із вказаними вище порушеннями, внаслідок чого рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго”, оформлене 05.09.2023 року протоколом № 299 з розгляду акта про порушення № 172770 від 17.07.2023 року, не узгоджується із приписами норм чинного законодавства, яке регламентує спірні правовідносини. В акті про порушення №172770 від 17.07.2023 року не вказано, які саме струмоприймачі були самовільно під`єднані споживачем, матеріали справи не містять жодних доказів про наявність у споживача будь-яких струмоприймачів, а також їх самовільного підключення, сам по собі накид не свідчить про самовільне підключення струмоприймачів. При цьому, обов`язок доведення наявності струмоприймачів покладено на представників оператора системи. Комісія ВП ’’Прилуцький РЕМ’’ АТ ’’Чернігівобленерго’’ невірно провела розрахунок вартості необлікованої електроенергії (а.с.17, 18-19). При цьому, період, за який проведено дане нарахування, визначено комісією у дванадцять календарних місяців, а не у шість. Згідно акта про порушення №172770 від 17.07.2023 року, ’’… Самовільне підключення виконано кабелем відкритим типом, при чому електрична енергія споживається лічильником не враховується. При проведенні контрольного огляду легкозйомну конструкцію  виявити  неможливо,  виявлено  за допомогою приладу ПСр-10”. Проте, дані твердження не узгоджуються із встановленими судом фактичними обставинами справи, а також із судовою практикою розгляду вказаної категорії справ, зокрема, із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.04.2021 року у справі № 902/647/20. В акті про порушення №172770 від 17.07.2023 року зазначено, що самовільне підключення виконано споживачем неприховано, і для виявлення такого порушення не було необхідним застосування спеціального обладнання чи проведення часткового демонтажу конструкцій. Додана до позову фотографія/скріншот, не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки з даного фото неможливо дійти висновку про те, де саме, в якому місці, за якою адресою, коли і ким це фото було зроблено. У зв`язку з тим, що підключення вчинено відкритим способом, комісія мала застосувати метод розрахунку за п.п.2 п.8.4.8 ПРРЕЕ, а не за п.п.3 п.8.4.8 ПРРЕЕ. У матеріалах справи відсутній відеозапис про відмову ОСОБА_2 пред`явити представникам оператора системи документ, що посвідчує його особу, як це передбачено приписами п.8.2.5 ПРРЕЕ. Акт про порушення №172770 від 17.07.2023 року не містить в собі відповідної інформації відносно того, що показник струму ПСР-10 було сертифіковано, відповідно до вимог Закону України ”Про метрологію та метрологічну діяльність”. У матеріалах справи відсутні жодні докази відносно того, що наданий стороною позивача за первісним позовом паспорт належить приладу, за допомогою якого виявлено порушення, при цьому, в акті про порушення не зазначено номер приладу ПСР-10, яким здійснювався вимір, і представником сторони позивача в судовому засіданні було визнано, що вказаний прилад не сертифіковано. Крім того, в акті про порушення №172770 від 17.07.2023 року не вказано, який саме вид перевірки було проведено стороною позивача за первісним позовом.  

Приписами ч.1 статті 13 ЦПК України регламентовано, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до приписів ч.1, ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1, ч.2, ч.3, ч.4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). 

Європейський Суд з прав людини у цивільних справах використовує стандарт ”баланс ймовірностей” (a balance of probabilities): слід довести, що факт скоріше був, а ніж не був, тобто, суб`єктивна впевненість може бути виміряна як така, що дорівнює 51% і вище (ця математична аналогія випливає із пояснення в справі Miller v MinisterofPensions [1947] 2 All ER 372). В практиці Європейського Суду з прав людини можна знайти рішення, в яких суд посилається на ”balance of probabilities” для оцінки обставин справи. Наприклад, в рішенні BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 року, Судом застосовано ”баланс ймовірностей”. У рішенні J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 року, Європейський Суд з прав людини вказує, що цей стандарт притаманний саме цивільним справам. Кожна людина з власного досвіду має уявлення про те, що деякі факти трапляються рідко, а деякі - часто. Це називають апріорною вірогідністю або, згідно з англійськими суддями, ”вірогідністю, що визначена природою речей” (inherentprobability). З цього починається процес доказування: чим менш правдоподібна та обставина, яку слід довести, тим більш переконливими мають бути докази, і навпаки, чим більш вірогідною здається обставина, тим менше зусиль потрібно від сторони, на яку покладено тягар доведення, аби переконати суд.

Ще один стандарт доказування - ”поза розумним сумнівом”. У справі ”Кобець проти України” Європейський Суд з прав людини повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення ”поза розумним сумнівом” (рішення у справі ”Авшар проти Туреччини”). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Верховний Суд в постанові від 27.11.2018 року у справі №914/2505/17 вказує, що принцип оцінки доказів ”поза розумним сумнівом” полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що належних та достатніх доказів, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, яке зафіксовано в акті про порушення № 172770 від 17.07.2023 року, у тому числі, і самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі оператора системи та, відповідно, споживання ОСОБА_1 електроенергії по підключеній еклектропроводці, позивачем за первісним позовом АТ ”Чернігівобленерго” суду не надано.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання недійсним  рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” АТ ”Чернігівобленерго”, оформлене 05.09.2023 року протоколом №299 з розгляду акта про порушення №172770 від 17.07.2019 року, на підставі якого було прийнято рішення про нарахування ОСОБА_1 вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 55 095 грн. 38 коп. Визнання недійсним рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” АТ ”Чернігівобленерго”, оформлене 05.09.2023 року протоколом №299 з розгляду акта про порушення № 172770 від 17.07.2023 року, є належним способом захисту порушеного права, оскільки оскаржуване ОСОБА_1 рішення є санкцією. За даних обставин, вимоги первісного позову АТ ”Чернігівобленерго” до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 55 095 грн. 38 коп., задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , необхідно задовольнити. При цьому, рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10.10.2024 року - скасувати. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго” до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго” про скасування рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго”, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити. Визнати недійсним рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго”, оформлене 05.09.2023 року протоколом №299 з розгляду акта про порушення №172770 від 17.07.2023 року.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог поданої апеляційної скарги, і відповідно, про необхідність скасування рішення суду першої інстанції від 10.10.2024 року, то згідно приписів ч.13 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд також вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат між сторонами.
  
Оскільки вимоги заявленого ОСОБА_1 зустрічного позову задоволено судом в повному обсязі, то документально підтверджені (а.с.40) судові витрати позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви підлягають відшкодуванню у сумі 1 211 грн. 20 коп.   

На підставі приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи задоволення апеляційним судом вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з АТ ”Чернігівобленерго” на користь ОСОБА_1 6 358 грн. 80 коп., в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.194) понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. 

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                      П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 

Рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2024 року - скасувати. 

У задоволенні позову Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго” до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго” про скасування рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго” - задовольнити. 

Визнати недійсним рішення комісії ВП ”Прилуцький РЕМ” Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго”, оформлене 05 вересня 2023 року протоколом № 299 з розгляду акта про порушення № 172770 від 17 липня 2023 року.

Стягнути  з  Акціонерного товариства ”Чернігівобленерго” на користь ОСОБА_1 : 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 6 358 (шість тисяч триста п`ятдесят вісім) грн. 80 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 03.02.2025 року.

Головуючий:                                           Судді: