ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/11380/24 Головуючий 1 інстанції: Довготько Т.М.
Провадження №33/818/173/25                         Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП         

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді                                        Люшні А.І., 
- за участю захисника                                        Кравчуна Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Кравчуна Д.В. на постанову Московського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2024 року,- 

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини
Судом встановлено, що 22 вересня 2024 року о 20 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 в м.Харкові, вул.Валентинівська, буд.33А, керував автомобілем ВАЗ 21013 д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» (вул. Ахієзерів, 18А) у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №2723 від 22.09.2024 року, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник Кравчун Д.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судово-токсикологічної експертизи. Вказав, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу ВАЗ 21013 д.н. НОМЕР_1 . Зазначив, що висновок КНП ХОР «ОКНЛ» №2723 від 22 вересня 2024 року є недійсним, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений лікарем-наркологом з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Посилається на те, що в акті медичного огляду №2723 вказано проведення лабораторного дослідження біологічної речовини о 23-30 год., тобто через 02 год. 20 хв. після складання цього акту та висновку. Наголосив, що вміст алкоголю у повітрі, який видихав  ОСОБА_1  не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року.Вважає, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Кравчун Д.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №135003 від 23 вересня 2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; результат алкотестеру «Драгер» 6820, який показав результат - 0,25‰, з результатом  ОСОБА_1 не погодився; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2723 від 22 вересня 2024 року; рапорт поліцейського роти №5 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП Ю.Мілушина; дані відеозаписів з місця події від 22 вересня 2024 року.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З матеріалів справи, зокрема з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.
Отже, доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер. 

Доводи захисника Кравчуна Д.В. про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу ВАЗ 21013 д.н. НОМЕР_1 , є необґрунтованими. 

З рапорту поліцейського роти №5 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП Ю.Мілушина танаданих відеозаписів з нагрудних камер патрульних вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через забруднення номерного знаку (а.с.8, диск АЛ 10099 ЕПР 135003, відеозапис export-7m2rz.mp4 00 хв. 23 с.). 

Посилання в апеляційній скарзі на недійсність висновку КНП ХОР «ОКНЛ» №2723 від 22 вересня 2024 року через невідповідність дій лікаря вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними. 

Судового рішення, який спростовує вказаний висновок та підтверджує незаконність дій лікаря-нарколога ОСОБА_2 при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисником Кравчуном Д.В. не надано, і матеріали справи їх не містять.

Крім того, факт відбору зразків біоматеріалу лікарем в апеляційній скарзі не оскаржується.

Доводи сторони захисту про те, що в акті медичного огляду №2723 вказано проведення лабораторного дослідження біологічної речовини о 23-30 год., тобто через 02 год. 20 хв. після складання акту та висновку, не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено 22 вересня 2024 року о 21-10 год., відібрання зразків біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження – 22 вересня 2024 року о 21-15 год., тобто в межах 2-х годин з моменту виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія відповідно до положень ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

До того ж, необхідність певного часу для проведення лабораторного дослідження, обумовлена особливістю процедури. 

Твердження захисника Кравчуна Д.В. про те, що вміст алкоголю у повітрі, який видихав ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену Конвенцією про дорожній рух від 08.11.1968 року, є безпідставними.

Так, у ст.8 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові відповідно національному законодавству не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Конвенція про дорожній рух не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів конвенції, настає алкогольне сп`яніння.

До того ж, вказана Конвенція не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, який видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові – більше 0,2 проміле алкоголю в крові згідно п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення судово-токсикологічної експертизи з метою визначення у зразку біологічного середовища ОСОБА_1 речовин, які здатні спричинювати стан алкогольного сп`яніння, зазначив про відсутність підстав для встановлення цих обставин, оскільки в матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2723 від 22 вересня 2024 року,з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Змоменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кравчуна Д.В. залишити без задоволення, а постанову Московського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                                         А.І. Люшня