Номер провадження: 22-ц/813/5623/24 
Справа № 523/14982/23
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -   ОСОБА_2  ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 травня 2024 року у складі судді Кисельова В.К.,
встановив:
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської Ради про забезпечення негайного повернення дітей, незаконно переміщених в Україну. 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської Ради щодо визнання незаконним утримання ОСОБА_2 на території України малолітніх дітей залишені без задоволення в повному обсязі. 
Додатковим рішенням цього ж суду від 01 травня  2024 року заяву  ОСОБА_3  про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 20 625 грн.
Не погодившись з вищезазначеним додатковим рішенням суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 травня 2024 року. 
Доводи апеляційної скарги відсутні. 
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судове засідання, призначене на 28.11.2024 та проведеному в режимі відеоконференції з`явилися: представник скаржника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 та представник ОСОБА_2 – ОСОБА_5 . 
Представник Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до суду не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надав.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.        
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване додаткове рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернулась із заявою щодо ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської Ради про забезпечення негайного повернення дітей, незаконно переміщених в Україну, посилаючись на те, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10.04.2024р. позовні вимоги   ОСОБА_1 були залишені без задоволення. 
Ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення, районний суд виходив з того, що оскільки зі сторони позивача не було надано жодного клопотання щодо зменшення витрат на правничу допомогу, тому заява відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст.246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У відповідності до ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному ч.2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). 
Судовим розглядом справи встановлено, що між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Філіппов та партнери» був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги №33-2022від 05 вересня 2022 року. Представництво інтересів відповідача ОСОБА_2 в справі №523/14982/23 здійснювалося адвокатом Сметюх В.С., яка є фахівцем у галузі права та є партнером Адвокатського об`єднання «Філіппов та партнери». 
Згідно актів виконаних робіт, детального опису робіт від 15.04.2024р., платіжних доручень про сплату послуг, загальна вартість витрат за надання професійної правничої допомоги склала суму у розмірі 20 625,00 грн.
Враховуючи те, шо рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10.04.2024р. позовні вимоги   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської Ради про забезпечення негайного повернення дітей, незаконно переміщених в Україну залишено без задоволення, а від сторони позивача не було надано жодного клопотання щодо зменшення витрат на правничу допомогу, тому районний суд правомірно задовольнив заяву відповідачки у повному обсязі.
В той же час, слід зазначити, що апеляційна скарга ОСОБА_1 взагалі не містить жодних доводів в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення суду, неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, які саме нові обставини та (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного провадження у справі, так само, як не містить доводів проти висновків суду першої інстанції.
Натомість згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Слід зауважити, що зі змісту оскаржуваного додаткового рішення вбачається, що представник позивача – адвокат Верхола І.О. заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_2 в цілому, посилаючись лиш на те, що буде оскаржувати рішення суду від 10.04.2024., однак інших заперечень до суду не надав. 
Враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 також не містить жодних доводів чи будь-яких змістовних аргументів щодо мотивувальної частини додаткового рішення суду від 01.05.2024, неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а  судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 травня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 30.12.2024

Головуючий                
                                        
Судді: