УХВАЛА
 
05 лютого 2025 року
м. Київ
Справа № 194/2070/14-к
Провадження № 51-4525 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 від 31 січня 2025 року, 
встановив:
ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою від 31 січня 2025 року. 
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.
Відповідно до положень ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції; ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Зі змісту касаційної скарги не вбачається, які саме рішення суду ОСОБА_4 оскаржує у касаційному порядку, оскільки їх реквізити точно не вказані, належно завірені їх копії до касаційної скарги не додані, що суперечить положенням                      ч. 5 ст. 427 КПК України, якими передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 просить скасувати вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року. Однак в Єдиному державному реєстрі судових рішень у цьому провадженні відсутня інформація про вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року, на який посилається ОСОБА_4 у своїй скарзі. Натомість там є дані про ухвалу зазначеного суду від указаної дати. 
При цьому згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2)  неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які мають співвідноситися зі змістом оскаржуваного рішення та підставами його ухвалення.
Всупереч викладеному,  ОСОБА_4 у касаційній скарзі не зазначає, у чому саме полягають допущені судом порушення, які в силу положень ст. 438 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням положень статей 412-414 КПК України, тобто не наводить належного обґрунтування заявлених вимог.
Крім цього, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватись з їх обґрунтуванням та відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Як убачається зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 просить скасувати вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року, допитати свідків та призначити новий розгляд кримінального провадження, але не зазначає жодних вимог стосовно відповідного рішення суду апеляційної інстанції, яке було ухвалене за результатами апеляційного перегляду оскаржуваного рішення місцевого суду, а також не вказує жодних вимог щодо призначення після зазначеного скасування нового розгляду в судах першої чи апеляційної інстанцій або закриття кримінального провадження
Таке формулювання касаційних вимог не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
З огляду на викладене, колегія суддів позбавлена можливості точно встановити зміст касаційних доводів в контексті положень ст. ст. 412-414 КПК України, зміст касаційних вимог згідно з положеннями ст. 436 КПК України, а також перевірити дотримання скаржником вимог статей 424-426 КПК України при зверненні до суду з касаційною скаргою.
Зазначені вище порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
Крім цього, згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
У разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважної причини, він може бути поновлений за заявою особи, яка подає касаційну скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
У разі необхідності отримання правничої допомоги для написання та подання касаційної скарги  ОСОБА_4 має правозвернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правничу допомогу».
Таким чином, враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає необхідним на підставі положень ч. 1 ст. 429 КПК України залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків. 
Протягом визначеного строку ОСОБА_4 має право звернутись до суду касаційної інстанції з уточненою касаційною скаргою на усунення зазначених в ухвалі недоліків. 
У разі пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник має право подати разом з касаційною скаргою клопотання про поновлення такого строку, вказавши причини його пропуску. 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений законом строк.
Керуючись положеннями ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 від 31 січня 2025 року залишити без руху.
Надати ОСОБА_4 строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом 15 днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку, скарга буде повернута особі, яка її подала. 
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                  ОСОБА_3