ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 лютого 2025 року           справа №200/5251/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року (повне судове рішення складено 27 вересня 2024 року) у справі № 200/5251/24 (суддя в І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Управління), в якому просила:
визнати протиправними дії відповідача щодо неправильного розрахунку пенсії за віком за заявою позивача від 01.12.2023;
зобов`язати відповідача здійснити позивачу розрахунок пенсії за віком з 01.12.2023 відповідно до ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки, та врахуванням заробітної плати за весь період страхового стажу, тобто до 05.04.2023.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що починаючи з 2019 року отримувала пенсію по інвалідності. 01.12.2023 в зв`язку з досягненням пенсійного віку позивач звернулась до відповідача із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2024 по справі № 200/252/24 вирішено зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком від 01.12.2023 № 1820, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: - 15.01.2006 на посаді горноробочої поверхні 2 розряду ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська-Західна № 1», - з 27.08.2009 по 05.04.2023 на посаді машиніста підйому ПрАТ «ШУ «Покровське», та прийняти рішення про призначення позивачу з 01.12.2023 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1- р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 01.12.2023 № 1820.
Згідно вказаної заяви пенсія повинна бути нарахована з урахуванням порядку, передбаченого ст. 40 Закону № 1058-IV, а саме в частині використання показника середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки. Однак, як зауважує позивач, відповідач провів нарахування пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати, з якої була обрахована пенсія за віком, взято показник середньої заробітної плати в цілому по Україні за 2014-2016 роки – 7405,03 грн.
Також зазначала, що відповідачем мала бути взята заробітна плата позивача не по 31.12.2018, а вся заробітна плата до дати звернення за призначенням пенсії за віком. Отже, оскільки позивач працювала до 05.04.2023, тому при розрахунку відповідач мав врахувати заробітну плату по 05.04.2023. 
Отже, протиправні дії відповідача призвели до неправильного обчислення (заниження) розміру пенсії за віком з дати звернення із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, тобто з 01.12.2023.
У додаткових поясненнях позивач наполягала, що відповідач протиправно не врахував при призначенні пенсії за віком за заявою від 01.12.2023 показник середньої заробітної плати за попередні 3 роки - 2020-2022 роки, який дорівнює 12 236,71 грн. Це призвело до заниження розміру пенсії за віком. Також протиправно обчислив пенсію за віком, враховуючи лише заробітну плату за період роботи з 01.04.2002 по 31.12.2018, а не по 05.04.2023, що підтверджується письмовими доказами, що надані ГУ ПФУ в Донецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що у червні 2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2024 по справі 200/252/24, яке набуло законної сили 03.06.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області з 01.12.2023 проведено перерахунок в результаті, якого Позивача переведено з пенсії по інвалідності від загального захворювання на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. “б” ст. 13 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі № 360/3611/20-а.
Відповідно до п. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата, визначена ч.2 ст.40 цього Закону для призначення пенсії.
Відповідно до ст. 10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, за вислугою років, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Відповідно до ст. 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону.
З 01.10.2017 набули чинності окремі пункти Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, якими внесено зміни до Закону № 1058-IV, зокрема в пункт XV Прикінцеві положення.
При розрахунку середньомісячної заробітної плати з 01.12.2023 застосовувався показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки (далі - показник заробітної плати) з коефіцієнтами індексацій — 7405,03 грн (даний показник заробітної плати перевищив показник за 2016-2018 роки, що застосовувався при призначенні пенсії по інвалідності).
При перерахунку враховувалась заробітна плата за період роботи з 01.04.2002 по 31.12.2018 за даними персоніфікованого обліку і її середньомісячний розмір становив 9337,74 грн (7405,03 грн. х1,26100 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
З 01.03.2024 проведено перерахунок пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2014 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році». Показник заробітної плати підвищено на коефіцієнт 1,0796 що складає 7994,47 грн.
З 01.07.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області на підставі заяви позивача від 20.06.2024 № 8377 проведено перерахунок пенсії, в результаті якого до страхового стажу зараховано період догляду за дитиною та проведено перерахунок із заробітної плати за період з 01.07.2000 по 05.04.2023 і її середньомісячний розмір склав 10217,41 грн (7994,47 грн. - показник заробітної плати х 1,27806 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
За матеріалами електронної пенсійної справи позивача стаж становить 33 роки 09 місяців 19 днів. Розмір пенсії з 01.07.2024 - 3519,21 грн.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах ПФУ та отримувала пенсію за інвалідністю з 09.01.2019 відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується матеріалами справи та сторонами не заперечується.
Відповідно до наданої трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач, зокрема з 27.09.2004 по 05.04.2023 працювала у ПрАТ «Шахтоуправлінні «Покровське». Відповідно до витягу ОК-5 за цей період, позивачу нараховувалась заробітна плата, з якої сплачено страхові внески.
01.12.2023 позивачка звернулася через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком на пільгових умовах. Дана заява зареєстрована за № 1820.
За результатами розгляду вищезазначеної заяви, 08.12.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення № 51113/03-16 про відмову в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2024 по справі № 200/252/24 вирішено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву позивача про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком від 01.12.2023 № 1820, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: - 15.01.2006 на посаді горноробочої поверхні 2 розряду ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська-Західна № 1», - з 27.08.2009 по 05.04.2023 на посаді машиніста підйому ПрАТ «ШУ «Покровське», та прийняти рішення про призначення позивачу з 01.12.2023 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1- р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 01.12.2023 № 1820.
До матеріалів справи додано лист Головне управління ПФУ в Донецькій області від 17.07.2024 №18612-16133/Т-02/8-0500/24 з якого вбачається, що у червні 2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2024 по справі № 200/252/24, яке набуло законної сили 03.06.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області з 01.12.2023 проведено перерахунок в результаті, якого позивачку переведено з пенсії по інвалідності від загального захворювання на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1- р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі № 360/3611/20-а. Розмір пенсії визначено відповідно до Закону № 1058-IV.
При розрахунку середньомісячної заробітної плати з 01.12.2023 застосовувався показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки (далі – показник заробітної плати) з коефіцієнтами індексацій – 7405,03 грн (даний показник заробітної плати перевищив показник за 2016-2018 роки, що застосовувався при призначенні пенсії по інвалідності).
При перерахунку враховувалась заробітна плата за період роботи з 01.04.2002 по 31.12.2018 за даними персоніфікованого обліку і її середньомісячний розмір становив 9337,74 грн (7405,03 грн х 1,26100 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
З 01.03.2024 проведено перерахунок пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році». Показник заробітної плати підвищено на коефіцієнт 1,0796, що складає 7994,47 грн. 
З 01.07.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області на підставі заяви від 20.06.2024 № 8377 проведено перерахунок пенсії, в результаті якого до страхового стажу зараховано період догляду за дитиною та проведено перерахунок із заробітної плати за період з 01.07.2000 по 05.04.2023 і її середньомісячний розмір склав 10217,41 гр. (7994,47 грн. – показник заробітної плати х 1,27806 –індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
Згідно з даними електронної пенсійної справи страховий стаж становить 33 роки 09 місяців 19 днів. Розмір пенсії з 01.07.2024 – 3519,21 грн.
Отже судом встановлено, що при розрахунку пенсії позивача за віком з 01.12.2023 відповідач здійснив її розрахунок з урахуванням середньої заробітної плати по України за 2016-2018 роки та без урахування заробітної плати за період роботи з 01.01.2019 по 05.04.2023. 

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходив з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначений Законом № 1058-IV).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною першою ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1058-IV України пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого ст.32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи ч. 2 ст. 30 Закону № 1058-IV.
Як вбачається із матеріалів справи, 09.01.2019 позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується наявними копіями матеріалів пенсійної справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31.12.2018, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Із наведених положень Закону № 1058-IV слідує, що умовою застосування показника середньої заробітної плати, визначеного для призначення пенсії, при переведенні особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, є факт наявності у особи не менш як 24 місяці страхового стажу, здобутого після призначення пенсії по інвалідності.
В даному ж випадку, після призначення пенсії по інвалідності позивач працювала, що підтверджується відомостями трудової книжки книжки серії НОМЕР_1 , зокрема позивач з 27.09.2004 по 05.04.2023 працювала у ПрАТ «Шахтоуправлінні «Покровське», що складає вочевидь більше ніж 24 місяці страхового стажу.
З огляду на викладене, у позивача є необхідний страховий стаж, здобутий після призначення їй пенсії по інвалідності (не менш як 24 місяці), наявність якого, є необхідною умовою для застосування показника середньої заробітної плати, визначеного ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV для призначення пенсії.
Відтак, місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідачем неправомірно при переведенні позивача з пенсії по інвалідності, що призначена відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію за віком, застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2016-2018 роки, а не за 2020-2022 роки.
Теж саме стосується необґрунтованого неврахування заробітної плати з 01.01.2019 по 05.04.2023 при розрахунку пенсії за віком з 01.12.2023, оскільки відповідно до  ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Відповідно до витягу ОК-5 за цей період позивачу нараховувалась заробітна плата та з якої сплачено страхові внески.
Неврахування заробітної плати з 01.01.2019 по 05.04.2023 при розрахунку пенсії за віком з 01.12.2023 є протиправним, оскільки призводить до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист і гарантоване право особи на належне пенсійне забезпечення.
За приписами вимог п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі № 200/5251/24 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 06 лютого 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук