ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 р. 	Справа № 520/36166/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків,   по справі № 520/36166/23
за позовом              Харківського національного університету внутрішніх справ  
до               ОСОБА_1                      
про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України,
ВСТАНОВИВ:
Харківський Національний університет внутрішніх справ (надалі по тексту позивач, ХНУВС) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі по тексту відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просив суд:
- стягнути з  ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, в сумі 64 471 (шістдесят чотири тисячі чотириста сімдесят одна) грн 39 коп.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року адміністративний позов Харківського Національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, в сумі 64 471 (шістдесят чотири тисячі чотириста сімдесят одна) грн. 39 коп.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі №520/36166/23  скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Харківського Національного університету внутрішніх справ відмовити повністю.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на відсутність у неї можливості добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі, оскільки вручене їй повідомлення не містило розміру таких витрат.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 23.07.2018 № 288 о/с відповідача прийнято на службу до Національної поліції України та зараховано курсантом ХНУВС з 16.08.2018.
03.09.2018 між відповідачем, ХНУВС та ГУНП в Рівненській області укладено контракт №343 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.
Наказом ХНУВС від 05.03.2022 № 82 о/с відповідача з 05.03.2022 відраховано зі складу курсантів та направлено для подальшого проходження служби до ГУНП в Рівненській області.
Наказом ГУНП в Рівненській області від 06.03.2022 № 56 о/с відповідача призначено на посаду.
Наказом ГУНП в Рівненській області від 18.10.2023 № 251 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з 20.10.2023.
Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у ХНУВС на загальну суму 64 471 (шістдесят чотири тисячі чотириста сімдесят одна) грн 39 коп.
Наведений розрахунок витрат відповідачем протягом навчання в ХНУВС не оскаржувався.
Повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі вручено відповідачу під підпис 20.10.2023.
Строк для добровільного відшкодування витрат сплинув 18.11.2023. До вказаного строку відповідач добровільно не відшкодувала кошти, витрачені на її утримання у ХНУВС.
У зв`язку із наведеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для  стягнення з відповідача в судовому порядку витрат пов`язаних з її утриманням у ХНУВС на загальну суму 64 471 (шістдесят чотири тисячі чотириста сімдесят одна) грн 39 коп.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. 
Статтею 72 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що професійне навчання поліцейських складається з:1) первинної професійної підготовки;2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання;3) післядипломної освіти;4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. 
Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до п.п.2,4 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;  у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (частина п`ята статті 74 Закону України «Про Національну поліцію»).
 Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 261).
Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Типову форму контракту затверджує МВС.
Пунктом 3 Порядку № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:
грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).
Пунктом 5 Порядку № 261 передбачено, що після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Пунктом 6  Порядку № 261 визначено, що особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. 
Згідно з п.8  Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. 
Отже, з аналізу наведених норм законодавства слідує, що у разі звільнення особи зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, крім звільнення зі служби в поліції через через хворобу, скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, особа зобов`язана відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, які відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася, а у разі відмови від добровільного відшкодування таких витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2018 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ (виконавець), Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області (замовник) та ОСОБА_1 (особа) було укладено контракт № 343 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.
Типову форму контракту затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2017 № 173, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 07 березня 2017 року за №321/30189.
Вказаний контракт був підписаний особисто відповідачем.
Відповідно до пп.5 п.3 розд. ІІ контракту № 343 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських ОСОБА_1 (особа) зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію». 
 Зміст пп.5 п.3 розд. ІІ контракту № 343 відповідає умовам вказаної типової форми.
Відтак, системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що у разі укладення контракту про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України між вищим навчальним закладом, територіальним органом внутрішніх справ та курсантом та проходження ним навчання на останнього покладаються відповідні обов`язки передбачені чинним законодавством України та контрактом.
Так, у разі звільнення з органів внутрішніх справ (зі служби в поліції) протягом трьох років після закінчення навчання, курсант зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
 Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо відшкодування коштів, які витрачено на утримання відповідача в університеті, у зв`язку з тим, що вона звільнилася за власним бажанням зі служби в органах Національної поліції менш, аніж через три роки відколи закінчила навчання (що є порушенням умов контракту).
Згідно витягу з наказу ХНУВС №82 о/с від 05.03.2022 року зі складу курсантів 4-го курсу факультету №4 ХНУВС у зв`язку із закінченням навчання  відраховано та направлено з 05.03.2022 року для подальшого проходження служби до ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 .
Згідно витягу з наказу ГУНП в Рівненській області від 06.03.2022 року №56 о/с ОСОБА_1 після закінчення навчання призначено інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області.
05.10.2023 року відповідачем на ім`я начальника ГУНП в Рівненській області було подано рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням з 20.10.2023 року.
Наказом ГУНП в Рівненській області від 18.10.2023 № 251 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 20.10.2023.
Листом ГУНП в Рівненській області від 20.10.2023 року №2835/116/12/01-2023 повідомлено ХНУВС, що відповідач 20.10.2023 року звільнена зі служби в поліції відповідно до п.7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
 Отже, враховуючи, що відповідач звільнилася за власним бажанням зі служби в органах Національної поліції менш, аніж через три роки відколи закінчила навчання (що є порушенням умов контракту), то, згідно чинного законодавства, у відповідача виник обов`язок відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі.
 Крім того, колегія суддів враховує, що у власноручно підписаному відповідачем контракті вказувалося на обов`язок відповідача відшкодувати витрати за навчання у вищому навчальному закладі, тобто відповідач був обізнаний щодо наявності у нього обов`язку із відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання.
 При цьому, колегія суддів звертає увагу, що за правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30 серпня 2022 року у справі № 480/8200/20.
Тобто, відповідно до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.
Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
З матеріалів справи слідує, що після звільнення зі служби в поліції відповідачу було вручено під підпис 20.10.2023 року повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі.
З вказаного повідомлення слідує, що відповідач зобов`язаний протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі ХНУВС, витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі в повному розмірі за весь період навчання.
Таке повідомлення містить реквізити рахунку для перерахування коштів, проте  розміру витрат не містить, що є порушенням п.5 Порядку № 261.
Враховуючи, що у повідомленні про відшкодування витрат має бути зазначено їх розмір та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання, а вручене відповідачу повідомлення такого розміру витрат не містить, то вказане дає підстави для висновку, що відповідач не був повідомлений про розмір витрат, які є предметом стягнення у цій справі, для їх добровільного відшкодування.
Одночасно колегія суддів звертає увагу, що особі яка навчалась надано право протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення (20.10.2023) відшкодувати витрати на навчання, проте довідка-розрахунок таких витрат у розмірі 64 471 (шістдесят чотири тисячі чотириста сімдесят одна) грн. 39 коп. була складена ХНУВС лише 23.11.2023 року, тобто після спливу строку наданого відповідачу для добровільного відшкодування витрат, що свідчить про необізнаність відповідача про розмір витрат для добровільного відшкодування.
Сам факт отримання відповідачем повідомлення про відшкодування витрат на навчання не свідчить про наявність у ХНУВС підстав для звернення до суду про стягнення з відповідача витрат на навчання в судовому порядку, оскільки про розмір таких витрат відповідач повідомлений не був, отже був позбавлений можливості для їх добровільного відшкодування.
Враховуючи, що чинне законодавство України пов`язує звернення до суду про стягнення витрат на навчання з відмовою їх добровільного відшкодування, а у даній справі відповідач такої можливості не мав, оскільки не був обізнаний про розмір витрат, то у позивача підстави для звернення до суду з вказаним позов відсутні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно із приписами п.2 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 по справі № 520/36166/23 - скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні позову Харківського Національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Л.В. Любчич