ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 січня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/183/21	
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Філінюк І.Г.
суддів: Богатиря К.В., Принцевської Н.М.    

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
за участю:
ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» - адвокат Жосан Т.Ю.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   
Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 
по справі №916/183/21
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В., подану у справі №916/183/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»
до відповідача: Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» 
про    стягнення 542 383,09 грн. 

суддя суду першої інстанції – Щавинська Ю.М.                                 
місце винесення ухвали: м. Одеса, Господарський суд Одеської області, пр.-т Шевченка, 29,
повний текст ухвали складено та підписано: 14 жовтня 2024. 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.04.2021 по справі №916/183/21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» про стягнення 542 383,09 грн. задоволено, стягнуто з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» 531 712,71 грн заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 1682,13 грн відсотків річних, 5623,97 грн інфляційних втрат, 3364,28 грн пені, 8135,75 грн витрат зі сплати судового збору. 
На виконання вказаного рішення 13.05.2021 судом було видано відповідний наказ. 
27.08.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» надійшла скарга на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В., у якій останній просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А.В. про зупинення вчинення виконавчих дій від 15.08.2024 ВП № 75809440 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі № 916/183/21 від 13.05.2021.
В обґрунтування скарги, скаржник зазначає про наступні обставини. 
Так, 02.08.2024 ТОВ «ООЕК» направило до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу по справі №916/183/21 від 13.05.2021.
14.08.2024 головним державним виконавцем Білгород-Дністровський ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А.В. було винесено постанову ВП №75809440 про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного наказу по справі № 916/183/21. 
15.08.2024 виконавче провадження за наказом по справі № 916/183/21 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №60451723 відносно боржника ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт». 
Крім того, 15.08.2024 головним державним виконавцем Білгород-Дністровської ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А.В. було винесено постанову ВП №75809440 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу по справі №916/183/21 від 13.05.2021 у зв`язку з включенням ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації. 
При винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій в рамках ВП №75809440, головний державний виконавець Білгород-Дністровський ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А.В. керувалась п.12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».
Заявник зазначає, що відповідно до Додатку 2 до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році» (із змінами), єдиний майновий комплекс ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» включено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2020 році. Втім, станом на сьогоднішній день ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» не був приватизований. 
Разом з тим, ТОВ «ООЕК» вважає, що у спірних відносинах втручання держави у право на мирне володіння майном здійснюється з відвертим порушенням принципу верховенства права, є непропорційним меті втручання, якою, вочевидь, є запобігання знецінення активів підприємств, що підлягають приватизації, але аж ніяк не перетворення таких підприємств на повністю недоторканих перед законом і судом шляхом надання їм можливості не виконувати рішення суду. Вказані обставини не були враховані головним державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій. 
Скаржник також стверджує, що установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.
При цьому, ТОВ «ООЕК» посилається на постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 26.06.2024 по справі №335/1961/23.
Таким чином, заявник вважає, що постанова головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А.В. про зупинення вчинення виконавчих дій є неправомірною, а у спірних відносинах усуненням порушення буде зобов`язання виконавця скасувати незаконну постанову, що матиме наслідком відновлення виконавчих дій аж до повного виконання рішення.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (вх.№2-1374/23 від 27.08.2024) на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В., поданої у справі №916/183/21, відмовлено.
Обґрунтування судового рішення. 
В мотивах прийнятого судового рішення суд першої інстанції зазначив, що в контексті встановлених обставин, що зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим Законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника. Така мета досягається, зокрема, через зупинення виконавчого провадження про стягнення коштів із боржника, який включений до переліку підприємств, що підлягають приватизації. При цьому стягувач не позбавлений можливості отримати виконання судового рішення тоді, коли приватизація завершиться (висновок Верховного Суду, який викладено у постановах від 22.03.2024 у справі №910/17385/19, від 24.05.2023 у справі №904/11045/15, від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20).
У зв`язку з чим  суд вважає також недоцільними посилання скаржника на те, що у спірних відносинах втручання держави у право на мирне володіння майном здійснюється з відвертим порушенням принципу верховенства права, та є непропорційним меті втручання.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №916/183/21; задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС  у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м.Одеса) Березнюк А.В. про зупинення чинення  виконавчих дій від 15.08.2024 ВП №75809440 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №916/183/21 від 13.05.2021 року та визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС  у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м.Одеса) Березнюк А.В. про зупинення чинення  виконавчих дій від 15.08.2024 ВП №75809440 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №916/183/21 від 13.05.2021 року. 
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Скаржник вважає, що у спірних правовідносинах, із врахуванням тривалого терміну проведення приватизації у майже 5 років, втручання держави у право на мирне володіння майном здійснюється з відвертим порушенням принципу верховенства права, що є неприпустимим.
За таких обставин заявник  вважає, що постанова головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС  у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м.Одеса) Березнюк А.В. про зупинення чинення  виконавчих дій від 15.08.2024 ВП №75809440 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №916/183/21 від 13.05.2021 року є незаконною та необгрунтованною та яка підлягає скасуванню. 
Рух справи у суді апеляційної інстанції. 
23.10.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду  надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на ухвалу  Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 (про відмову задоволенні скарги на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В.) по справі №916/183/21.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюк І.Г. судді Богатир К.В., Принцевська Н.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 23.10.2024.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали оскарження ухвали Господарського суду  Одеської області від 09.10.2024 (про відмову задоволенні скарги на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В.) по справі №916/183/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду віл 01.11.2024 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали від 09.10.2024 (про відмову задоволенні скарги на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В.) по справі №916/183/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на ухвалу  Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 (про відмову задоволенні скарги на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В.) по справі №916/183/21 до надходження матеріалів оскарження ухвали з суду першої інстанції. 
08.11.2024 матеріали оскарження ухвали по справі №916/183/21 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на ухвалу  Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 (про відмову задоволенні скарги на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В.) по справі №916/183/21 - залишено без руху.
Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” строк для надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2422,24 грн. та  доказів направлення іншим учасникам провадження у справі, а саме: боржнику за виконавчим провадженням Державному підприємству “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”  копії апеляційної скарги і доданих до неї документів разом з листом опису вкладення, з зазначенням номеру поштового відправлення – протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Попереджено скаржника Товариство  з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.  
25.11.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства  з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» надійшла заява про усунення недоліків.  До вказаної заяви було додано: докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2422,24 грн. та  докази направлення боржнику за виконавчим провадженням Державному підприємству «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» копії апеляційної скарги і доданих до неї документів разом з листом опису вкладення.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на ухвалу  Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 по справі №916/183/21. 
Призначено  справу № 916/183/21 до розгляду на 14.01.2025 о 15:30  год. 
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» у судовому засіданні 14.01.2025 підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.
Інші учасники справи у судове засідання 14.01.2025 не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно із ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Проаналізувавши судове рішення у справі, яким відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» у задоволенні скарги на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В., поданої у справі №916/183/21, колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Колегія суддів зазначає, що в силу приписів вищезазначених положень законодавства, що регулює порядок вчинення виконавчих дій державним виконавцем, останній повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.
Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» державного виконавця.
Як встановлено судом першої інстанції, 14.08.2024 головним державним виконавцем Білгород-Дністровський ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А.В. було винесено постанову ВП №75809440 про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного наказу по справі № 916/183/21. 
На наступний день, 15.08.2024 головним державним виконавцем Білгород-Дністровської ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А.В. було винесено постанову ВП №75809440 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу по справі №916/183/21 від 13.05.2021 у зв`язку з включенням ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації. 
При винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій в рамках ВП №75809440, головний державний виконавець Білгород-Дністровський ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А.В. керувалась п.12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».
Положеннями ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із частиною 1 п. 12 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Положеннями ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.
Згідно з положеннями частини третьої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (далі - Закон № 2269-VIII)   до об`єктів великої приватизації належать об`єкти державної або комунальної власності   (єдині майнові комплекси державних підприємств   та пакети акцій (часток) суб`єктів господарювання, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі)   та пули, вартість активів яких   (для пулу - загальна вартість активів об`єктів приватизації, з яких сформовано пул)   згідно з даними фінансової звітності за останній звітний рік перевищує 250 мільйонів гривень.
Відповідно до положень частини другої статті 5 Закону № 2269-VIII приватизація об`єктів державного і комунального майна здійснюється поетапно відповідно до порядку, встановленому у частиною першою статті 10 Закону, і вважається завершеною з моменту продажу такого об`єкта та переходу до покупця права власності або завершення розміщення акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформляється наказом відповідного органу приватизації.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, додатком №2 до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році» (із змінами), єдиний майновий комплекс ДП "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" включено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2020 році. 
На підтвердження включення ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації останнім надано суду Наказ Фонду державного майна України від 26.03.2020 №557 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт».
Встановивши, вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 по справі №916/183/21 обмежене законодавчими положеннями пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» про обов`язкове зупинення виконавчого провадження в силу прямої вказівки Закону - через включення боржника до переліку об`єктів приватизації.
Враховуючи, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок державного виконавця зупиняти вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що дії головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо винесення ним постанови від 15.08.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75809440 є правомірними та такими, що відповідають приписам Закону України «Про виконавче провадження».
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки виконавчі дії держаним виконавцем вчинялись відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
У питанні застосування положень пункту 12 ч. 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів враховує практику Верховного Суду, згідно з якою:
- на законодавчому рівні чітко обумовлено неможливість проведення виконавцем виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (постанови від 06.12.2023 у справі № 911/862/22, від 22.04.2024 у справі № 906/547/23);
- положеннями Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок державного виконавця зупиняти вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (постанови від 22.03.2024 у cправі № 910/17385/19, від 06.12.2023 у справі № 911/862/22);
- зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника (постанови від 24.05.2023 у справі № 904/11045/15, від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 22.03.2024 у cправі № 910/17385/19, від 15.05.2024 у справ № 906/136/23);
- на законодавчому рівні чітко обумовлено неможливість проведення виконавцем виконавчих дій у разі включення особи боржника - державного підприємства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, та необхідність зупинення виконання таких дій на період відповідного включення, а пункт 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає загальне правило щодо зупинення усіх виконавчих дій без розмежування окремих видів стягнення (постанови від 11.09.2020 у справі № 905/183/18, від 23.02.2023 у справі № 924/705/20).
Відтак, п. 12 ч. 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» покладає на виконавця обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій і при цьому названа норма не містить жодного розмежування виконавчих проваджень, які мають бути зупинені, як і не визначає суті виконавчих дій.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16 (пункт 38) зазначила про те, що приписи п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» є доступними, чіткими, однозначними, а дії держави з виконання цих приписів - передбачуваними і для позивача, і для відповідача.
Також у постанові від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16 (пункт 83) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна у складі єдиного майнового комплексу суб`єкта господарювання задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника.
Із зупиненням виконавчого провадження виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії у такому виконавчому провадженні поки існують обставини, якими обумовлено зупинення виконавчого провадження, до того моменту, поки останнє не буде відновлено на підставі постанови виконавця (подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 796/165/18, від 11.01.2023 у справі № 346/434/20).
Відповідно до статті 343 ГПК України суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги у разі якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за умови, що право заявника при цьому не було порушено. У разі ж якщо мало місце порушення прав заявника відсутні підстави постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Зважаючи на вказані обставин, місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В., поданої у справі №916/183/21.
Колегія суддів вважає хибними доводи апеляційної скарги, щодо неврахування судом правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 335/1961/23, оскільки, правовідносини у справі, що розглядається Судом та у справі № 335/1961/23, є різними, з урахуванням всіх критеріїв подібності, тоді як, згідно п. 1 ч. 2 статті 287 ГПК України, підставами для скасування судового рішення є неврахування правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 відсутні.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»– залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 у справі №  916/183/21– залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 16.01.2025.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          К.В. Богатир   

Суддя                                                                                          Н.М. Принцевська