Справа № 452/2960/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Галин В. П. 
Провадження № 33/811/1833/24                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Лемехи Ростислава Ігоровича на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року,
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
- адвоката Лемехи Р.І.

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 605 грн. 60 коп.
       Згідно постанови судді,  ОСОБА_1 08 березня 2024 року о 17 год. 26 хв. в м. Самборі по вул.С.Бандери, 11, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Mazda 3» номерний знак  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння  відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме: на нагрудний відео реєстратор № 1707. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Лемеха Р.І. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою. Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено неуповноваженою особою, оскільки останній є військовослужбовцем, а тому підлягав передачі військовій службі правопорядку. Стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу на те, що судовий розгляд місцевим судом проведено з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, так як ОСОБА_1 було подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що останній є військовослужбовцем та на даний час проходить військову службу у військовій частині, однак в такому клопотанні відмовлено. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 , а з текстом постанови ознайомився 16 грудня 2024 року; скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Лемехи Р.І. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 
       Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.
       Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №667865 від 08 березня 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08 березня 2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №667865 від 08 березня 2024 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника. 
       Апеляційний суд не бере до уваги доводи адвоката Лемехи Р.І. в частині недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.
       Покликання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено неуповноваженою особою, так як останній є військовослужбовцем, а тому підлягав передачі військовій службі правопорядку, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки правопорушник з ознаками алкогольного сп`яніння не перебував на території військової частини, на вулиці, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у громадському транспорті (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, а як водій транспортного засобу, повинен виконувати вимоги п. 2.9 а ПДР.
Що стосується доводів адвоката Лемехи Р.І. в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із порушенням вимог ст. 268 КУпАП, так як суддею відмовлено у задоволені клопотання щодо зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що правопорушник є військовослужбовцем та на даний час проходить військову службу, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, оскільки у Кодексі України про адміністративні правопорушення не передбачено зупинення провадження у справі у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації особи, що притягується до адміністративної відповідальності, до звільнення такої особи з військової служби.
       Таким чином, твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
        При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 – адвокату Лемесі Р.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року.
       Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Лемехи Р.І. - залишити без задоволення, а постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік – без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                 Галапац І.І.