КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа  № 362/4497/23
Апеляційне провадження
 № 33/824/717/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 січня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сови Віталія Анатолійовича на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2023 року (суддя Сухарева О.В.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                                встановив:
 
постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536грн 80 коп.
Постановою судді визнано доведеним, що 6 липня 2023 року о 12 годині 30 хвилин на 65 км автодороги М-05 «Київ-Одеса» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Але у порушення вимог п. 2.5. ПДР від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Сова В.А. просить постанову судді скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення  закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник Сова В.А. зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не було додано відеозапису з нагрудної камери, при цьому огляд проводився без участі свідків, що є суттєвим порушенням статті 266 КУпАП. Однак, судом першої інстанції постановою від 4 серпня 2023 року було витребувано з Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області докази відео фіксації обставин подій 6 липня 2023 року за участю ОСОБА_1 , що порушує принцип безсторонності суду.
Крім цього, захисник Сова В.А. стверджує, що після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці запинки, йому не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку.
ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся, шляхом направлення судової повістки за адресою, вказаною ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак конверт повернувся до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» (с.с.46).
Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Сови В.А., який підтримав апеляційну скаргу, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, вивчивши 
                                                                          
матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017025від 6 липня 2023 року, в цей день о 12 год. 30 хв. водій      ОСОБА_1 на 65 км автодороги М-05 «Київ-Одеса», керував транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (с.с.1).
Від надання пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився. Також ОСОБА_1 відмовився підписати 
                                                                      
протокол про адміністративне правопорушення у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
У протоколі зазначено, що до нього додаються: відео, акт огляду, направлення, акт затримання транспортного засобу.
На сторінці справи 6 наявний диск, що спростовує доводи апеляційної скарги про не надання працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису досліджуваних подій. 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.
Відповідно до приписів п. п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти  огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.
Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна 
                                                                               
забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).
При цьому, підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у пункті 2 розділу І Інструкції.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 працівник поліції виявив наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів.
Частинами 1 - 3 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
До протоколу про адміністративне правопорушення доданий диск, запис на якому з технічних причин неможливо відтворити на комп`ютері.
Як зазначено у постанові судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 4 серпня 2023 року, під час судового розгляду неможливо відкрити файли, які зберігаються на диску, тому з метою перевірки доводів захисника ОСОБА_1., суд витребував з управління поліції відеозапис подій від 6 липня 2023 року за участю ОСОБА_1 .
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя першої інстанції, витребувавши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, фактично перебрав на себе функцію обвинувачення, що виходить за межі безсторонності, апеляційний суд вважає безпідставними,  оскільки з постанови від 4 серпня 2023 року вбачається, що клопотання про витребування відеозапису було заявлено захисником Совою В.А.
Крім того, проблеми технічного характеру, зокрема, неможливість відтворення на комп`ютерній техніці, яка наявна у суду, відеозапису на електронному носії, наданому суду поліцією, не є підставою для не дослідження судом доказу, про який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, і не свідчить про порушення судом принципу безсторонності при розгляді справи.
Наданий Білоцерківським районним управлінням поліції ГУНП в Київській області суду першої інстанції диск містить чотири відеозаписи: Z000000_00000020230706115954_0045, Z000000_00000020230706122951_0047,     Z000000_00000020230706124451_0048, Z000000_00000020230706125951_0049.  
Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису «Z000000_00000020230706115954_0045», вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом та керує транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , в момент зупинки працівниками поліції (0:48 хв. відеозапису). 
                                                                         
У ході спілкування з водієм, поліцейські виявили в нього зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога або на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснивши наслідки відмови, однак ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (2:33 хв. відеозапису).
При цьому, суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у лікаря-нарколога була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений після того, як відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, правового значення у даній ситуації не має.
Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Аналіз вказаних норм свідчить, що поліцейським видається направлення для проходження огляду у разі згоди водія пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, куди водія зобов`язаний доставити поліцейський.
 У разі відмови водія від проходження огляду, потреби у видачі направлення не має.
Крім того, таке направлення видається працівником поліції для медичного закладу охорони здоров`я, а не для водія.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який міститься в матеріалах справи, не зазначено дату та місце його складання, прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої проводився огляд, не є підставою для закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , так як в акті огляду зазначено, він не проводився у зв`язку  із відмовою пройти такий огляд.
Апеляційний суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу та акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не є доказами у підтвердження провини ОСОБА_1 , так як протокол про адміністративне правопорушення складений у зв`язку із відмовою водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що зафіксовано на відеозапису камери поліцейського, який склав цей протокол, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та 
                                                                     
виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що останній своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017025 від 6 липня 2023 року знайшли своє підтвердження під час судового розгляду і підстав для задоволення апеляційної скарги під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, немає.
 Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
 
постановив:
 
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сови Віталія Анатолійовича залишити без задоволення, постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                               І.М. Рейнарт