КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6545/2024                                            
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
            04 грудня 2024 року                                                                          м. Київ
                                                                                                                        Справа № 759/8551/22
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                             Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,  
за участю секретаря  судового засідання              Мех В.Ю.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», яка подана представником Акімовим Олександром Володимировичем, на рішення Святошинського районного суду міста Києва  від 24 листопада 2023 року, ухвалене у складі судді Твердохліб Ю.О.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ» про визнання майнових прав та зустрічним позовом Комунального підприємства з питань будівництва житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування,
встановив:
 
У липні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  відповідача Комунального підприємства з питань будівництва житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ»(далі - КП «Житлоінвестбуд- УКБ») про визнання майнових прав.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 08.11.2005 року між ним та ТОВ «Київвисотбуд» укладений договір дарування майнових прав, згідно з яким ТОВ «Київвисотбуд» подарувало йому майнові права на квартиру загальною вартістю 230 811,00 грн та він набув всіх прав щодо здійснення дольової участі у будівництві зазначеної квартири. 
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.02.2008 року відкрито провадження про банкрутство, введено в ТОВ «Київвисотбуд» процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядника майном.
Рішенням Київської міської ради від 26.04.2012 року КП «Житлоінвестбуд-УКБ» передана земельна ділянка для завершення будівництва багатоповерхових житлових будинків та доручено КП «Житлоінвестбуд-УКБ» вирішити з ТОВ «Київвисотбуд» та інвесторами майново-правові питання.
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради доручено КП «Житлоінвестбуд- УКБ» провести фінансово-технічну експертизу фактично виконаних будівельно-монтажних робіт незавершених будівництвом житлових будинків та прийняти їх від ТОВ «Київвисотбуд» (арбітражного керуючого) по акту приймання-передачі.
У вересні 2022 року він звернувся до відповідача із заявою про укладання договору на завершення будівництва квартири, однак відповідач відмовив в укладанні договору на завершення будівництва квартири. Відмовляючи в укладанні договору, відповідач послався на загальні збори інвесторів об`єкта незавершеного будівництва, якими було вирішено, що підставою для укладання договору на завершення будівництва є наявність у інвесторів оригіналів договорів укладених з попереднім забудовником та оригіналів платіжних документів, які підтверджують оплату за інвестований об`єкт нерухомого майна.
Адвокатом в його інтересах направлено адвокатський запит на адресу відповідача з переліком питань. 20.12.2021 року отримано від відповідача лист, у якому повідомлено, що укладено 448 договорів на завершення будівництва з попередніми інвесторами, ступінь готовності секції А в об`єкті незавершеного будівництва складає 85 % та орієнтовний термін введення її в експлуатацію 3-й квартал 2022 року та вперше стало відомо, що рішенням Господарського суду міста Києва за відповідачем визнано право власності на об`єкт незавершеного будівництва, при цьому, лист не містив відповідей на деякі питання адвокатського запиту.
На адвокатські запити від 30.12.2021 року та 17.01.2022 року отримано відповідь, проте знову не було надано відповідь на порушені питання. Таким чином, відповідач не визнає його цивільного права у вигляді майнових прав на квартиру, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом таких прав, оскільки досудові способи врегулювання спору ним були вичерпані.
Із урахуванням наведених обставин, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати за ним майнові права на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути на його користь з відповідача судові витрати у розмірі 41 352,11 грн.
 
У березні 2023 року до суду від КП «Житлоінвестбуд-УКБ» надійшов зустрічний позов про визнання недійсним договору дарування.
Зустрічний позов мотивовано тим, що 18.11.2005 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Київвисотбуд» укладено договір дарування майнових прав на квартиру, що стало підставою для його звернення до КП «Житлоінвестбуд-УКБ» з первісним позовом про визнання майнових прав на 3-х кімнатну квартиру. Проте укладення зазначеного договору не узгоджується з нормами чинного на той час законодавства та фактичними обставинами справи. Так, договір дарування було укладено 18.11.2005 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Київвисотбуд» у рахунок погашення заборгованості останнього перед ОСОБА_1 , оскільки, за словами позивача, у той час сторони договору дарування перебували у трудових відносинах, що знайшло своє підтвердження у листі Пенсійного фонду України. Викладене свідчить про удаваність договору дарування. 
Крім цього, договір дарування було укладено без нотаріального посвідчення, що свідчить про його недійсність. Вже у 29.02.2008 році (через 2 роки після укладення оскаржуваного договору) ухвалою Господарського суду м. Києва порушено справу про банкрутство ТОВ «Київвисотбуд», що свідчить про укладання договору дарування не в інтересах дарувальника, учасників ТОВ «Київвисотбуд» та інвесторів. Крім того, статутом ТОВ «Київвисотбуд» не передбачено здійснення благодійної діяльності. Статутом ТОВ «Київвисотбуд» Розділом «Юридичний статус» встановлено право на укладання договорів позики згідно із чинним законодавством. Крім того, статутом ТОВ «Київвисотбуд» Розділом «Органи управління та контролю товариства» встановлено, що затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує розмір статутного (складеного) капіталу здійснюють загальні збори учасників, як виконавчий орган товариства. Статутом ТОВ «Київвисотбуд» Розділ «Статутний (складений) капітал Товариства» статутний капітал ТОВ «Київвисотбуд» становить 27 000,00 грн. Отже, оскаржуваний договір дарування підлягав затвердженню загальними зборами учасників ТОВ «Київвисотбуд», як договір, вартість якого згідно із кредитними вимогами ОСОБА_1 склала 1 080 000 грн.
Враховуючи відсутність повноважень у керівника товариства на підписання договору, який не затверджувався загальними зборами учасників ТОВ «Київвисотбуд» та недотримання процедури його укладання, останній вважається недійсним, у зв`язку з чим звернулись із зустрічною позовною заявою.
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2023 року  позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано за ОСОБА_1 майнові права на трикімнатну квартиру  АДРЕСА_2 , загальною площею 110,27 метрів квадратних. 
Стягнуто з КП «Житлоінвестбуд-УКБ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 308,11 грн та витрати з оплати професійної правничої допомоги у розмірі 39 044 грн, а всього 41 352,11 грн.
Зустрічний позов КП «Житлоінвестбуд-УКБ» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування залишено без задоволення.
 
Не погоджуючись з рішенням, КП «Житлоінвестбуд-УКБ» звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову про визнання майнових прав відмовити, а зустрічний позов про визнання недійсним договору дарування задовольнити.
Вказує, що заявлені позивачем позовні вимоги не є належним способом захисту порушених, на думку позивача, прав, оскільки при ухваленні судом першої інстанції рішення про визнання за позивачем майнових прав на квартиру суд мав вирішити питання щодо скасування права власності та державної реєстрації права власності на спірну квартиру, яке зареєстровано за відповідачем на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року у справі № 910/1305/15. Проте позовна вимога про скасування права власності на спірну квартиру позивачем не заявлялася, а рішення у справі № 910/1305/15 є чинним. 
ОСОБА_1 були заявлені кредиторські вимоги до ТОВ «Київвисотбуд», про що свідчить ухвала Господарського суду міста Києва від 15.09.2008 року у справі № Б13/058/08. У зв`язку з пропуском строку для пред`явлення такої вимоги ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2008 року у справі № Б13/058/08 вимоги ОСОБА_1 за договором дарування майнових прав визнано погашеними. Вказана ухвала є чинною. Виходячи з цього, КП «Житлоінвестбуд-УКБ» не є правонаступником ТОВ «Київвисотбуд».
Крім того, між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_1 не укладено жодних договорів, отже і будь-яких зобов`язань КП «Житлоінвестбуд-УКБ» перед позивачем не існує.
Ігноруючи факт ненадання оригіналів договорів, укладених із попередніми забудовником та оригіналів платіжних документів, які підтверджують оплату за проінвестований об`єкт нерухомого майна, факт не здійснення доплат на завершення будівництва, суд першої інстанції безпідставно визнав за позивачем майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 110,27 кв. м, без будь-якої компенсації, додаткового інвестування, чим позбавив відповідача права власності. 
Суд першої інстанції проігнорував заяву КП «Житлоінвестбуд-УКБ» про застосування строків позовної давності. 
В обґрунтування зустрічної позовної заяви КП «Житлоінвестбуд-УКБ» вказувало, що згідно з розділом «Органи управління та контролю товариства» статуту ТОВ «Київвисотбуд» затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує розмір статутного (складеного) капіталу, здійснюють загальні збори учасників, як виконавчий орган товариства. Статутний капітал ТОВ «Київвисотбуд» становить 27 000,00 грн. Враховуючи, відсутність повноважень у керівника товариства на підписання договору, який не затверджувався загальними зборами учасників ТОВ «Київвисотбуд» та недотримання процедури його укладання, договір дарування майнових прав на квартиру від 18.11.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Київвисотбуд», є недійсним.
Крім того, вважає необґрунтованими та завищеними суми стягнення витрат на правову допомогу. Стороною позивача не було надано квитанції, платіжного доручення тощо, на підтвердження здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, що могло б свідчити про оплату правової допомоги (фактично понесені витрати). 
Звертає увагу, що зазначені в акті приймання передачі послуги із фотографування не є правовою допомогою, не потребують наявності адвокатського свідоцтва.
 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Просить стягнути з КП «Житлоінвестбуд- УКБ» витрати на правову допомогу за розгляд справи в апеляційній інстанції в сумі 17 410,98 грн.
Вказує, що факт працевлаштування позивача у ТОВ «Київвисотбуд» за сумісництвом не може свідчити про удаваність договору дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2015 року, оскільки таке працевлаштування було офіційним, а тому відсутні підстави для застосування ч. 1 ст. 235 ЦК України. 
Предметом договору дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2015 року були майнові права, а тому згідно з ч. 3 ст. 719 ЦК України договір дарування майнових прав повинен бути укладений в письмовій формі і лише у разі недодержання письмової форми такий договір є нікчемний. Тому в даному випадку договір дарування не потребує нотаріального посвідчення. 
Посилання відповідача на порушення справи про банкрутство щодо ТОВ «Київвисотбуд» як на доказ удаваності договору дарування є безпідставним, оскільки це відбулося через 2 роки після дарування позивачу майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 .
В ухвалі про банкрутство ТОВ «Київвисотбуд» йдеться про погашення кредиторських (грошових) вимог, в той час як позивач за договором дарування набув майнових вимог, з чого вбачається, що вказана ухвала не змінює жодних прав та обов`язків позивача.   
 Крім того, посилання відповідача на рішення Господарського суду м. Києва від 02.04.2015 року, як на доказ визнання за ним права власності на квартиру, є нікчемними, оскільки в мотивувальній та резолютивній частинах не міститься жодних згадувань про позивача,  договір дарування або квартиру. Крім того, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно квартира не зареєстрована, тому позивач не повинен був звертатися до суду з позовною вимогою про скасування права власності відповідача на квартиру. Наведене рішення, не містить посилань на договір дарування, квартиру або позивача, виходячи з цього рішенням не вирішувалося питань про права та обов`язки позивача. 
Звертає увагу, що твердження відповідача, щодо ненадання оригіналу договору укладеного із попереднім забудовником та обґрунтування законних підстав не здійснення доплати на завершення будівництва є вигадкою. Позивач пред`являв відповідачу оригінал договору дарування, під час судового розгляду в першій інстанції.
Звертає увагу, що витрати на правову допомогу в частині ознайомлення та аналізом матеріалів в судових справах № Б13/058-08/3 (96 томів) та № 910/1305/15-г (8 томів) були в декілька разів занижені. Адже витрачений час на ознайомлення з матеріалами вказаних судових справ значно перевищував вказаний в акті виконаних робіт. Вказує, що сторона відповідача при розгляді справи у першій інстанції не подавала клопотання про зменшення судових витрат.
 
В судовому засіданні представник відповідача Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» - Гамрецький Є.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. 
Представник позивача ОСОБА_1 - Шурло Р.П. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
 
Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив з того, що квартира в житловому будинку АДРЕСА_5 , яка є об`єктом дарування за договором дарування від 08.11.2005 року, стає окремим майном після завершення будівництва, тому до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації, позивачу належить не право власності на квартиру, а майнове право на неї.
Встановлено, що в п. 1 договору дарування предметом договору зазначені саме майнові права на квартиру АДРЕСА_4 .
Як вбачається зі схеми житлового будинку АДРЕСА_5 та наданого відповідачем плану квартири АДРЕСА_2 » квартира АДРЕСА_4 , майнові права на яку заявляє позивач має АДРЕСА_6 .
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 110,27 кв. м. 
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що КП «Житлоінвестбуд-УКБ» не доведено, які саме його права та законні інтереси порушені укладенням договору дарування між ТОВ «Київвисотбуд» та ОСОБА_1 .
Позивачем за зустрічним позовом не було надано жодного доказу існування боргу між сторонами договору дарування у розмірі 1 080 000 грн; ані в договорі дарування, ані в інших договорах та документах, не має жодної згадки про те, що договір дарування укладений з обов`язком вчинення певних дій.
Позивачем за зустрічним позовом не було надано жодного доказу, який свідчить про те, що Загальними зборами учасників Товариства, як Виконавчим органом Товариства, не було передано частину своїх повноважень директору ТОВ «Київвисотбуд», в тому числі на укладання договорів, вартість яких перевищують розмір статутного (складеного) капіталу, або не було надано дозвіл на укладання договору дарування.
 
Колегія суддів не може у повній мірі погодитися із такими висновками суд першої інстанції. 
Як вбачається з матеріалів справи,  08.11.2005 року між ТОВ Київвисотбуд» та ОСОБА_1 укладено договір дарування майнових прав, за яким ТОВ «Київвисотбуд» подарував, а ОСОБА_1 прийняв у власність майнові права на загальну площу у розмірі 109,91 кв. м. у кв. АДРЕСА_7 . Згідно з п. 2 вказаного договору дарування цей дар сторони оцінюють в сумі 230 811 грн з ПДВ (т. 1 а. с. 4).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2008 року у справі № Б13/058-08 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Київвисотбуд» за заявою ТОВ «Будівельна фірма «Альфа-Сервіс».
Згідно з листом арбітражного керуючого розпорядника майна в.о. директора ТОВ «Київвисотбуд» від 12.09.2008 року № 1/12-08: «Між ТОВ «Київвисотбуд» та інвесторами-фізичними особами, серед яких є ОСОБА_1 , укладені інвестиційні договори. На даний час інвестиційні договори є чинними, а отже інвестори-фізичні особи не ставлять питання про повернення грошових сум, які були проінвестовані ними на будівництво квартир чи нежитлової площі. Таким чином кредиторські вимоги інвесторів-фізичних осіб не містять вимог за грошовими зобов`язаннями і є майновими, а отже ці вимоги не можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Київвисотбуд»» та ОСОБА_1 внесений до таблиці майнових вимог заявлених до ТОВ «Київвисотбуд» (т. 1 а. с. 17-21, 22-24).
В ухвалі Господарського суду Київської області від 15.09.2008 року у справі      № 1/12-08 за заявою ТОВ «Будівельна фірма «Альфа-Сервіс» до ТОВ «Київвисотбуд» про банкрутство зазначено, що до суду надійшли заяви з кредиторськими вимогами, зокрема, 07.05.2008 року заява ОСОБА_1 на суму 1 080 000 грн, проте суд визнав зазначену вимогу погашеною, оскільки така вимога заявлена після закінчення строку, встановленого Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» для їх подання (т. 1 а. с. 25-69).
В ухвалі Господарського суду Київської області від 31.07.2012 року у справі      № 1/12-08 за заявою ТОВ «Будівельна фірма «Альфа-Сервіс» до ТОВ «Київвисотбуд» про банкрутство визнано поточних кредиторів ТОВ «Київвисотбуд», при цьому судом встановлено, що «....02.03.2012 року через канцелярію господарського суду Київської області представниками подано клопотання про залучення документів до матеріалів справи. У вказаних документах міститься інформація про фізичних осіб, яких зазначені товариства залучили до співінвестування на будівництво житлових комплексів по АДРЕСА_8 та по АДРЕСА_5 , які станом на дату порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Київвисотбуд» повністю виконали свої зобов`язання та внесли інвестиції відповідно до умов інвестиційних договорів укладених між фізичними особами та вказаними товариствами, а саме:... інвестори житлового будинку по АДРЕСА_5 , житловий будинок «А» (індивідуальний проект), серед яких - 109,91 кв. м. - ОСОБА_1 » (т. 1 а. с. 70-116).
 
Рішенням Київської міської ради від 26.04.2012 року № 542/7879 КП «Житлоінвестбуд-УКБ» передана земельна ділянка для завершення будівництва багатоповерхових житлових будинків по АДРЕСА_5 ; підп. 2.5 п. 2 цього рішення КП «Житлоінвестбуд-УКБ» доручено вирішити з ТОВ «Київвисотбуд» та інвесторами майново-правові питання (т. 1 а. с. 178-179).
Виконавчим органом Київської міської ради видано розпорядження від 12.09.2012 року № 1604, на підставі якого визначено КП «Житлоінвестбуд-УКБ» вжити заходів для завершення будівництва житлових будинків по АДРЕСА_5 (т. 1 а. с. 180-182).
Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.04.2015 року у справі № 910/1305/15-г визнано за КП «Житлоінвестбуд-УКБ» право власності на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 (т. 1 а. с. 183-188).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.01.2016 року право власності на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , власником об`єкту є КП «Житлоінвестбуд-УКБ» (т. 1 а. с. 184).
20.09.2021 року ОСОБА_1 направив на адресу директора        КП «Житлоінвестбуд-УКБ» заяву про вирішення питання про виділення ОСОБА_1 квартири по АДРЕСА_1 , яка була подарована йому ТОВ «Київвисотбуд» з пропозицією оцінити 3-х кімнатну квартиру і виділити йому 1-но кімнатну без доплати (т. 1 а. с. 198).
Листом КП «Житлоінвестбуд-УКБ» від 20.09.2021 року № 114/8-695/2 повідомив ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для укладення договору на завершення будівництва у зв`язку з відсутністю у нього оригіналів договорів, укладених з попереднім забудовником та оригіналів платіжних документів, які підтверджують оплату за інвестований об`єкт нерухомого майна (т. 1 а. с. 5).
23.11.2021 року адвокат Шурло Р.П. в інтересах ОСОБА_1 направив на адресу КП «Житлоінвестбуд-УКБ адвокатський запит щодо готовності об`єкту незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , в тому числі квартири АДРЕСА_4 (т. 1 а. с. 6).
КП «Житлоінвестбуд-УКБ» листом від 10.12.2021 року № 114/4186/2 повідомив адвокату Шурло Р.П., що КП «Житлоінвестбуд-УКБ» на сьогоднішній день здійснюють будівельні роботи по завершенню будівництва об`єктів, укладено 448 договорів на завершення будівництва з попередніми інвесторами та здійснюється реалізація вільних квартир, ступінь готовності житлового будинку «А» по АДРЕСА_5 становить 85%, орієнтовний термін введення в експлуатацію ІІІ квартал 2022 року (т. 1 а. с. 7).
30.12.2023 року адвокат Шурло Р.П. в інтересах ОСОБА_1 направив на адресу КП «Житлоінвестбуд-УКБ» повторний адвокатський запит (т. 1 а. с. 8).
КП «Житлоінвестбуд-УКБ» листом від 11.01.2022 року № 114/12/2 повідомив адвокату Шурло Р.П., що підприємство не є правонаступником попереднього замовника будівництва вказаного об`єкту - ТОВ «Київвисотбуд» та актів приймання-передачі з останнім не підписували. 28.01.2016 року КП «Житлоінвестбуд-УКБ» зареєстрували право власності на вищезазначений об`єкт у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 13037741 (т. 1 а. с. 10).
Станом на день звернення до суду будинок по АДРЕСА_5 не зданий в експлуатацію.
 
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів та інших правочинів, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилом ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.
Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (ч. 2 ст. 3 цього Закону).
Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності.
Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
Згідно зі ст. 177 ЦК України до об`єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). 
За правилами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування). Майнове право є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право є обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
            13.05.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в межах справи № 760/17864/16-ц (провадження № 61-699св17) підтвердив раніше сформовану позицію, викладену в постановах від 20.03.2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19) та від 27.02.2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18), яка полягає в тому, що в разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.
14 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) сформулювала висновок про те, що у разі виконання інвестором власних інвестиційних зобов`язань після завершення будівництва об`єкта інвестування відповідно до вимог закону майнові права інвестора трансформуються у право власності, яке підлягає державній реєстрації за інвестором як первісним власником.
 
            Визнаючи за позивачем майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 110,27 метрів квадратних, суд першої інстанції, виходячи з приписів ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 722 ЦК України та умов укладеного 08.11.2005 року між ТОВ «Київвисотбуд» та ОСОБА_1 договору дарування, вважав, що позивач набув майнових прав на спірну квартиру.
            Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке. 
            Відповідно до умов договору дарування майнових прав, визначений пунктом 1 цього договору дар ( майнові права на загальну житлову площу у розмірі 109,91 кв.м. у квартирі АДРЕСА_7 ) сторони оцінюють на суму 230 811 грн. з ПДВ.
            Згідно  з п. 6 договору, з моменту укладення цього договору обдаровуваний набуває всі права та обов`язки інвестора при здійсненні дольової участі у будівництві квартири АДРЕСА_9 .
 
            Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 26.04.2012 року № 542/7879 КП «Житлоінвестбуд-УКБ» передана земельна ділянка для завершення будівництва багатоповерхових житлових будинків по АДРЕСА_5 . 
            Підпунктом 2.5 пункту 2 цього рішення передбачено КП «Житлоінвестбуд-УКБ» вирішити з ТОВ «Київвисотбуд» та попередніми інвесторами майново-правові питання, включаючи порядок та умови завершення будівництва житлових будинків на АДРЕСА_10 в установленому порядку. 
            Також, Виконавчим органом Київської міської ради видано розпорядження від 12.09.2012 року № 1604 «Про завершення будівництва багатоповерхових житлових будинків на АДРЕСА_11 », на підставі якого визначено Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради та КП «Житлоінвестбуд-УКБ» вжити заходів для завершення будівництва житлових будинків по АДРЕСА_5 .
            Згідно з підп. 2.6 п. 2 Розпорядження передбачено КП «Житлоінвестбуд-УКБ» вирішити в установленому порядку майнові питання інвесторів (фізичних та юридичних осіб), з якими укладені договори на участь у фінансуванні будівництва житлових будинків, а також майново-правові питання з попереднім замовником та генпідрядником будівництва. 
            Відповідно до підп. 2.7 п. 2 Розпорядження передбачено КП «Житлоінвестбуд-УКБ» укласти з інвесторами, зазначеними у підп. 2.6 цього пункту, договори про участь у завершенні будівництва житлових будинків.
            Отже, за встановленими у справі обставинами у зв`язку з банкрутством ТОВ «Київвисотбуд» рішенням Київської міської ради від 26.04.2012 року № 542/787 та  розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 12.09.2012 року № 1604  передано земельну ділянку та покладено обов`язки щодо вжиття заходів для завершення будівництва багатоповерхових житлових будинків на АДРЕСА_5 на КП «Житлоінвестбуд-УКБ».
            При цьому, вказаними нормативними актами передбачено, що КП «Житлоінвестбуд-УКБ» з метою завершення будівництва будинку на АДРЕСА_5 повинен вирішити питання з інвесторами (фізичними та юридичними особами), які уклали договори на участь у фінансуванні будівництва житлових будинків із ТОВ «Київвисотбуд», шляхом, зокрема, укладення із нимидоговорів про участь у завершенні будівництва житлових будинків.
            За твердженнями представника відповідача 19.02.2019 року проведено загальні збори за участю представників КП «Житлоінвестбуд-УКБ» та інвесторів щодо визначення джерела фінансування для відновлення будівельних робіт. Вирішено фінансування об`єкту незавершеного будівництва на АДРЕСА_5 здійснювати за рахунок залучених коштів, використання бюджетних коштів на завершення будівництва не передбачено. Підставою для укладення договору на завершення будівництва є наявність у інвесторів оригіналів договорів укладених з попереднім забудовником та оригіналів платіжних документів. Після чого відповідачем було укладено 448 договорів на завершення будівництва з попередніми інвесторами (зразки таких договорів надано представником відповідача суду апеляційної інстанції). Про зазначені обставини було повідомлено позивача та його представника - ОСОБА_2 листами від 20.09.2021 року № 114/8-695/2 та від 10.12.2021 року № 114/4186/2. 
 
            Рішенням Господарського суду м. Києва від 02 квітня 2015 року у справі № 910/1305/15 задоволено позовні вимоги  Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків  "Житлоінвестбуд-УКБ" до    Товариства з обмеженою відповідальністю  "Київвисотбуд", третя особа -  ОСОБА_3 про визнання права власності  та визнано  за Комунальним підприємством з питань будівництва житлових  будинків   «Житлоінвестбуд-УКБ» право власності на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований  за адресою: АДРЕСА_5 .  
            Вказаним рішенням суду встановлено, що «замовником завершення будівництва будинків та інженерних мереж будинків по АДРЕСА_5 , на підставі рішення Київської міської ради від 26.04.2012 № 542/7879 та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2012 № 1604 визнано позивача, який зобов`язаний виконувати функції забудовника та забезпечити фінансування об`єктів за рахунок в тому числі залучених від фізичних та юридичних осіб коштів.
Однак, зважаючи на бездіяльність відповідача, позивач не має можливості виконувати покладені на нього обов`язки рішенням Київської міської ради від 26.04.2012 № 542/7879 та розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2012 № 1604.
01.10.2014 проведено спільну нараду щодо вирішення питань відновлення будівництва житлових будинків на АДРЕСА_5 , за результатами якої було досягнуто згоди щодо порядку та способів завершення будівництва будинків та інженерних мереж будинків по АДРЕСА_5 .
Протягом листопада - грудня 2014 року позивач та інвестори уклали договори передачі права вимоги.  КП «Житлоінвестбуд - УКБ» та інвестори домовились, що інвестори передають, а КП «Житлоінвестбуд - УКБ» приймає відповідно до умов договорів право вимоги за договорами інвестування, укладених між інвесторами та ТОВ «Київвисотбуд» та майнові права на квартири, які виникли у інвесторів на підставі вказаного договору в обмін на зобов`язання КП «Житлоінвестбуд - УКБ» у майбутньому за окремими договорами передати інвесторам майнові права на квартири у житловому будинку по   АДРЕСА_5 .»
 
Я вбачається з листа директора ТОВ «Київисотбуд» від 24 травня 2007 року на адресу голови Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, будівельна готовність житлових будинків по АДРЕСА_10 у відсотковому виразі становила: житловий будинок А - 80%, житловий будинок Б - 63%, житловий будинок В - 44% ( а.с. 145, т. 1).
Відповідно до п. 2.7 Розпорядження КМДА № 1604 від12.09.2012 року, з метою завершення будівництва житлових будинків, врегулювання майнових питань інвесторів будівництва КП «Житлоінвестбуд-УКБ»  у встановленому порядку необхідно укласти з інвесторами, зазначеними у п. 2.6 , договори про участь у завершенні будівництва житлових будинків.
Таким чином, за обставинами справи встановлено, що необхідною умовою набуття майнових прав на квартиру у незавершеному будівництвом будинку по АДРЕСА_10 було укладення договору передачі права вимоги КП «Житлоінвестбуд- УКБ» та договору про участь у завершенні будівництва житлових будинків, оскільки фінансування завершення будівництва вказаного об`єкту здійснюється за рахунок залучених коштів та доплат попередніми інвесторами.
            З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 не звертався до відповідача у 2014 році для укладення договору передачі права вимоги,  натомість звернувся 20.07.2021 року з заявою, в якій пропонував оцінити трикімнатну квартиру та виділити йому однокімнатну квартиру, без доплати ( а.с. 198 , т. 1).
 
            Таким чином, між позивачем та КП «Житлоінвестбуд-УКБ» не було укладено договору  на завершення будівництва житлового будинку, ОСОБА_1 не було здійснено  відповідної доплати, виходячи з вартості об`єкта інвестування (квартири) станом на момент укладення такого договору. 
Таким чином, відмовившись здійснювати необхідну доплату для завершення будівництва об`єкта інвестування,  позивач ОСОБА_1 не здійснив оплату вартості об`єкта будівництва, тобто не вчинив дій, спрямованих на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття майнових прав на цей об`єкт.
            За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для визнання за позивачем майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 110,27 м. кв., оскільки позивач не здійснив повну сплату вартості об`єкта інвестування (квартири). 
            
Посилання позивача на те, що рішенням суду у справі № 910/1305/15-г визнано за відповідачем право власності на спірний об`єкт незавершеного будівництва, тому відповідач набув перед позивачем статус боржника щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 , є необґрунтованими, оскільки КП «Житлоінвестбуд-УКБ» не є правонаступником ТОВ «Київвисотбуд», щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство, а тому КП «Житлоінвестбуд-УКБ» не несе відповідальності за ризики не виконання ТОВ «Київвисотбуд» своїх зобов`язань за укладеними договорами з інвесторами. 
            Також, колегія суддів враховує, що у провадженні Господарського суду м. Києва перебувала справа № 1/12-08 за заявою ТОВ «Будівельна фірма «Альфа-Сервіс» до ТОВ «Київвисотбуд» про банкрутство. В межах цієї справи встановлено, що у зв`язку з невиконанням забудовником зобов`язань з передачі у власність інвесторам проінвестованих ними об`єктів нерухомості, частина фізичних осіб, зокрема позивач у цій справі ОСОБА_1 , звернулась з грошовими вимогами до забудовника в процесі банкрутства.Зокрема, 07.05.2008 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 на суму 1 080 000 грн, проте суд визнав зазначену вимогу погашеною, оскільки така вимога заявлена після закінчення строку, встановленого Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» для їх подання. 
            Таким чином, звернувшись з грошовими вимогами у справі про банкрутство, позивач обрав способом захисту своїх прав - припинення правовідносин з будівництва і повернення грошових коштів за квартиру. Проте, вимагаючи повернення коштів, позивач не може одночасно вимагати отримання квартири. 
Відповідно до п. 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області  від 15.09.2008 року у справі № Б13/058-08 за заявою ТОВ «Будівельна фірма «Альфа - Сервіс» до ТОВ «Київвисотбуд» про банкрутство,  грошові вимоги окремих кредиторів, зокрема, ОСОБА_1 та інших конкурсних кредиторів, які виникли до дня  порушення провадження у справі про банкрутство і які не звернулися у встановлений строк до суду  із заявами про свої вимоги до боржника - вважати погашеними. 
 
            Згідно зі ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.
Ліквідація юридичних осіб здійснюється без переходу прав і обов`язків підприємства, що ліквідується, до інших осіб, тобто без правонаступництва. При ліквідації підприємства його права й обов`язки припиняються.
Отже, зобов`язання ТОВ «Київвисотбуд» щодо передачі позивачу завершеної будівництвом квартири за договором дарування майнових прав припинилося.
КП «Житлоінвестбуд-УКБ» не є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Київвисотбуд», відповідно у КП «Житлоінвестбуд- УКБ» не виникли обов`язки перед позивачем за укладеним ним договором дарування майнових прав.
            Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про визнання за позивачем майнових прав на спірну квартиру. 
            
Відмовляючи у задоволені зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для визнання недійсним договору дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2005 року. 
Колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову.
            Обґрунтовуючи вимоги зустрічного позову, КП «Житлоінвестбуд-УКБ» посилалося на те, що договір дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2005 року було укладено 08.11.2005 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Київвисотбуд» у рахунок погашення заборгованості, оскільки у той час сторони договору дарування перебували у трудових відносинах. Вказане не узгоджується із ст. 717 ЦК України та свідчить про удаваність договору дарування. 
Частиною 1 ст. 717 ЦК України встановлено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України, зокрема, відповідно до ч. 5 цієї статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Якщо сторонами вчинено правочин для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, він є удаваним (ст. 235 ЦК України).
У разі встановлення, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.
Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.
Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).
За загальним правилом тягар доказування удаваності правочину покладається на позивача.
Разом з тим, аналіз чинного законодавства свідчить про те, що заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: а) факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; б) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; в) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.
Такі висновки щодо застосування норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду України від 14.11.2012 у справі № 6-133 цс 12, від 07.09.2016 у справі        № 6-1026 цс 16, які у подальшому підтримані у постановах Верховного Суду: від 07.11.2018 року у справі № 742/1913/15-ц (провадження № 61-13992 св 18), від 21.08.2019 року у справі № 303/292/17 (провадження № 61-12404св18), від 30.03.2020 року у справі № 524/3188/17 (провадження № 61-822 св 20).
            Враховуючи те, що КП «Житлоінвестбуд-УКБ» не надало будь-яких доказів існування боргу між сторонами договору дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2005 року у розмірі 230 811 грн., у вказаному договорі дарування немає посилання на те, що договір укладений з обов`язком вчинення певних дій, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання договору дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2005 року недійсним на підставі положень ст. 235 ЦК України. 
            Також як на підставу недійсності договору дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2005 року КП «Житлоінвестбуд-УКБ» посилалося на відсутність повноважень у керівника товариства на підписання договору, який не затверджувався загальними зборами учасників ТОВ «Київвисотбуд» та недотримання процедури його укладання. 
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно з підп. і) п. 13.1.2 Статуту ТОВ «Київвисотбуд», затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «Київвисотбуд» 15.10.2007 року, до компетенції Загальних зборів учасників Товариства належить затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує розмір статутного (складеного) капіталу.  
Відповідно до абз. 16 ст. 13.1.2. Статуту, повноваження передбачені пунктами б), в), г), д), е), з), к), належать до виключної компетенції Загальних зборів учасників Товариства та не можуть бути передані іншим органам Товариства.
Разом з цим, відповідно до ст. 13.2.3. Статуту, Загальні збори учасників Товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції Директора.
Таким чином, наведені положення Статуту свідчать про те, що загальні збори учасників товариства могли передати частину своїх повноважень директору Товариства, в тому числі на укладання договорів, вартість яких перевищують розмір статутного (складеного) капіталу.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства
         Зі змісту договору дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2005 року вбачається, що зі сторони дарувальника договір підписано Генеральним директором ТОВ «Київвисотбуд» ОСОБА_4 . 
            Таким чином, оспорюваний договір дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2005 року укладений уповноваженою на те особою.
            Крім того, КП «Житлоінвестбуд-УКБ» посилалося на те, що договір дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2005 року не був нотаріально посвідчений, що свідчить про його нікчемність. 
            Згідно з ч. 3 ст. 719 ЦК України договір дарування майнового права та договір дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним.
            Разом з цим, 10.10.2022 року набув чинності Закон України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому», ч. 4 ст. 11 якого передбачено, що договір про відчуження об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Таким чином, з 10.10.2022 року законодавець встановив, що договори відчуження майбутнього об`єкта нерухомості підлягають нотаріальному посвідченню.
Враховуючи те, що чинним на момент укладення договору дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2005 року законодавством не вимагалося нотаріального посвідчення таких договорів, тому відсутні правові підстави вважати, що оспорюваний договір дарування є нікчемним. 
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору дарування майнових прав на квартиру від 08.11.2005 року, КП «Житлоінвестбуд-УКБ» не доведено, які саме його права та законні інтереси порушені укладенням договору дарування між ТОВ «Київвисотбуд» та ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги сторони відповідача, оскільки висновки суду не у повній мірі відповідають обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 до КП «Житлоінвестбуд-УКБ» про визнання майнових прав слід скасувати  та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
 
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). 
За подання апеляційної скарги КП «Житлоінвестбуд-УКБ» сплатило судовий збір у розмірі 7 488,18 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 29.12.2023 року № 1523. 
Таким чином, позивач повинен компенсувати відповідачу витрати по сплаті судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги пропроційно розміру  вимог, у задоволенні яких позивачу було відмовлено,  у сумі 3462,17 грн (2 308,11 грн ? 150%).
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», яка подана представником Акімовим Олександром Володимировичем, -   задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва  від 24 листопада 2023 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про визнання майнових прав та щодо розподілу судових витрат, та ухвалити нове судове рішення:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про визнання майнових прав - залишити без задоволення.
В іншій частині рішення Святошинського районного суду міста Києва  від 24 листопада 2023 року - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1   на користь Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» витрати по сплаті судового збору в сумі 3462 грн. 17 коп. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 21 лютого 2025 року.

    Суддя  - доповідач:                                                                   Ящук Т.І. 

                        Судді:                                                                      Кирилюк Г.М.

                                                                                                         Рейнарт І.М.