ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/317/25 Справа № 204/11435/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 лютого 2025 року                                                                м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сидоренка О.А., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2024 року в справі  про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
за участю:
адвоката — Сидоренка О.А.,
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 

В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривні на користь держави.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.11.2024 року о 16:12:00 год. у м.Дніпро по вул.Степана Бандери, буд.4а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Isuzu Rodeo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotester 6820 та в закладі охорони здоров`я КП ДБКЛПД ДОР водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП (технічний засіб відеозапису: 471267, 470506). 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Сидоренко О.А., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи. На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, проте був позбавлений можливості пройти огляд оскільки був затриманий з використанням спеціальних засобів та доставлений до ВП.
Вказує, що ОСОБА_1 не вживає алкоголь, оскільки має протипоказання за станом здоров`я.
Крім того, апелянт вказує, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не виконував функції водія, автомобіль був припаркований та не рухався.
Просив скасувати постанову суду, та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення.
В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Сидоренко О.А. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.
Сторона захисту вказувала на відсутність належних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та наполягали, що автомобіль був припаркований. 
Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, направлення на огляд на стан сп`яніння, протокол затримання ОСОБА_1 , відеозапис з нагрудної камери працівників поліції.
Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1№ 174409 від 15.11.2024 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1), вбачається, що 15.11.2024 року о 16:12:00 год. у м.Дніпро по вул.Степана Бандери, буд.4а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Isuzu Rodeo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotester 6820 та в закладі охорони здоров`я КП ДБКЛПД ДОР водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП. Подію зафіксовано на нагрудні камери відеофіксації № 471267, 470506. 
У графі “Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності” стоїть підпис ОСОБА_1 . 
Вказано, що тимчасово документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи, останній підписав протокол, про що свідчить його особистий підпис. 
З рапорту т.в.о. заступника командира взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Симчук І. від 15.11.2024 року у якому останній доповідає, що 15.11.2024 року за адресою: м.Дніпро, вул.Шмідта, буд.4а був зупинений транспортний засіб «Isuzu Rodeo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» за порушення ПДР України, а саме п.п.9.2.б (користування покажчиками повороту). На водія складено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП. Під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на що водій відмовився. На водія було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, водія затримано і доставлено до Дніпровського ВП для складання адмін. матеріалів та припинення адмін.правопорушення, встановлення особи. Фізична сила та спец.засоби не застосовувались, водія відсторонено від керування, транспортний засіб припарковано без порушень ПДР (а.с.2). 
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеним 15.11.2024 року о 16 год. 25 хв. з якого вбачається, що водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено до Комунального підприємства «Дніпровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги» ДОР для проходження огляду у зв`язку із виявленими співробітниками поліції ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота (а.с.3).
Також до матеріалів справи працівниками поліції долучено копію протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 серії АЗ № 027744 (а.с.4), складеного 15.11.2024 року о 16 год. 38 хв. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, складання адміністративних матеріалів, встановлення особи, припинення адміністративного правопорушення. Фактичний час затримання – 16:25 год., фактичний час звільнення особи – 17:20 год. Із протоколом затримання ОСОБА_1 ознайомлений, зауважень не мав про що свідчить власноручний підпис останнього у відповідній графі протоколу.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2)забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься на DVD-R диску, долученого до матеріалів справи (а.с.5).
Так, на диску із відеозаписом з нагрудних камер поліцейського №471267, на якому зафіксовано обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Так, на відео о 16:16 год. співробітниками поліції був зупинений водій транспортного засобу «Isuzu Rodeo», д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із порушенням ПДР України, а саме за не користування покажчиками повороту при зміні дорожньої смуги руху. О 16:19 год. водію зупиненого автомобіля, встановлено як ОСОБА_1 , оголошено про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота. О 16:20 год. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та оголосив співробітникам поліції про намір застосувати гранату після чого був затриманий та доставлений до відділу поліції.
Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Разом з тим, відповідно до ст. 31 Закону України “Про Національну поліцію”, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Тому долучений відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.
Зазначені на вказаному відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті співробітника поліції інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
З відеозапису вбачається, що автомобіль «Isuzu Rodeo», д.н.з. НОМЕР_1 , стоїть на проїжджій частині, інші транспортні засоби його об`їжджали. Працівники поліції перевіряють документи у ОСОБА_1 , останній виказує у сторону працівників поліції погрозу фізичної расправи над ними, спочатку погрожує застосувати гранату, а потім ніж. Після цього працівники поліції здійснили адміністративне затримання. Дана обставина підтверджується наявним у справі протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 15.11.2024.
Апеляційний суд вважає, що хоча наданим відеозаписом не зафіксовано перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля саме під час його руху, на що звертає увагу апелянт, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, так і у медичному закладі. 
Тому твердження апелянта про те, що суд першої інстанції самостійно розпочав відшукувати у якості доказів різні припущення, апеляційний суд відкидає, як хибні та такі, що спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.
Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2024, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.
Також слід зауважити, що фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, а сам відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає. Долучений відеозапис не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому є належним та допустимим доказом у справі.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу адвоката Сидоренка Олега Андрійовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – залишити без задоволення.
       Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко