ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/19047/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року 
у справі №160/19047/24 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області     
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

16  липня 2024 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до   Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області   в якому просила:  
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 045750028237 від 26 червня 2024 року про відмову в призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 червня 2024 року про призначення дострокової пенсії за віком з урахуванням висновків суду.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 р. у справі № 160/19047/24 адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено. 
Не погодившись з  рішенням суду,  Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати  рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі №160/19047/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не надав належної оцінки тій обставині, що до страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 . оскільки на титульній сторінці трудової книжки змінено прізвище ОСОБА_2 . В електронній пенсійній справі відсутній документ, який підтверджує зміну прізвища з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , а запис про внесення змін не відповідає вимогам інструкції про порядок ведення трудових книжок.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає: 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_1 звернулася з заявою від 18 червня 2024 року до органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії відповідно до п.3 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда з дитинства.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 416458 ОСОБА_6 , є інвалідом з дитинства, їй встановлена 3 група інвалідності безстроково з 20.11.2013 року.
З 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Мін`юсті 16.03.2021 за № 339/35961.
Заява позивачки про призначення пенсії   розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 045750028237 від 26 червня 2024 року. В обґрунтування рішення відповідач - 2 зазначив, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії та доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- періоди роботи згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової  книжки змінено прізвище ОСОБА_2 .  
- для зарахування періодів роботи з трудової книжки необхідно надати трудові угоди або належним чином оформлені довідки про підтвердження наявного трудового стажу відповідно до Постанови № 637 від 12.08.1993.
- період роботи з 01.01.1998 до страхового стажу зараховано згідно із індивідуальними відомостями про застраховану особу.
Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивачка звернулась до суду.
Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.
Відповідно до частини статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
З матеріалів справи вбачається, що до страхового стажу позивачки не зараховано період роботи з 06.09.1982 по 31.12.1997 згідно із трудовою книжки серії НОМЕР_1 від 02.07.1922 року народження, оскільки записи внесені із порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом МПУ, МЮУ та МСЗПУ № 58 від 29.07.1993 (зміна записів у трудовій книжці про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові) із посиланням на номер і дату цих документів).
Статтею 62 Закону № 1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.
У спірний період роботи позивачки порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, положення якої діяли до 29.07.1993, а з 29.07.1993 - Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.
Відповідно до п.2.2 Інструкції № 162 до трудової книжки вносяться зокрема, відомості, про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), а при звільненні - в день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) п.2.3 Інструкції № 162.
Відповідно до п.4.1 Інструкції № 162 при звільненні робочого або службовця всі записи про роботу, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.
За змістом пункту 2.2 Інструкції №58 до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Відтак, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця.
У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Враховуючи вищезазначене, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Крім того, нормативно-правовими актами не передбачено визнання трудової книжки недійсною в разі виявлених помилок.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пенсійний орган в межах наданих йому повноважень має можливість звертитись до організацій та установ будь-якої форми власності для уточнення необхідної інформації, зокрема щодо уточнення даних про записи в трудовій книжці, що викликають сумніви. Зазначених звернень відповідачем -2 не надано.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно того, що відповідач 2 протиправно не зарахував у повному обсязі до страхового стажу позивачки   оспорюваний період роботи    згідно трудової книжки НОМЕР_1 .
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують,  з огляду на що, підстави для скасування судового рішення відсутні. 
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі №160/19047/24  - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко