Справа № 461/1226/24                                Головуючий у 1 інстанції: Юрків О. Р. 
Провадження № 22-ц/811/2590/24                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Провадження №  22-ц/811/2591/24 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
при секретарі: Л.М. Чиж 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 12 липня 2024 року та на додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Інтернет-видання «ZAXID.NET» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» про зобов`язання до вчинення дій, відшкодування моральної шкоди, -
в с т а н о в и в:
12.02.2024 року представник  ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Інтернет-видання «ZAXID.NET» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ», в якому просив визнати протиправними дії журналіста ОСОБА_3 та редакції аналітичного Інтернет-видання «ZAXID.NET» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ», що полягають в обробці (збиранні, накопиченні, зберіганні, використанні та поширенні) персональних даних ОСОБА_1 щодо його засудження до кримінального покарання; зобов`язати аналітичне Інтернет-видання «ZAXID.NET» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» видалити статтю «Айтівця судили за спробу виїхати за кордон з підробленими документами на Львівщині» автора ОСОБА_4 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреса: https://zaxid.net/; стягнути з журналіста ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» солідарно моральну шкоду за обробку (збирання, накопичення, зберігання, використання та поширення) персональних даних ОСОБА_1 щодо його засудження до кримінального покарання, в розмірі 100 000 гривень.
В обґрунтування своїх вимог покликався на те, що 02 грудня 2023 року на сторінці аналітичного інтернет-видання «Zaxid.net» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» у розділі «Суспільство» було опубліковано статтю журналіста ОСОБА_4 «Айтівця судили за спробу виїхати за кордон з підробленими документами на Львівщині», посилання:aytivtsya_sudili_za_sprobu_viyihati_za_kordon_z_pidroblenimi_dokumentami_na_lvivshhini_n1575633. У даній статті були опубліковані особисті дані ОСОБА_1 , які ідентифікують його, а саме: прізвище, ім`я, рід занять, місце народження та проживання до війни, а також обставини справи, за результатами розгляду якої останнього було засуджено до кримінального покарання, однак особою не було надано дозвіл. 
З огляду на те, що стаття не містить посилання на офіційне джерело, з якого була отримана поширена інформація щодо притягнення позивача до кримінальної відповідальності, позивач вважає, що ОСОБА_3  отримала вказану інформацію з випадкових неперевірених джерел, які не мають відношення до здійснення будь-яким державним органом його повноважень, визначених законом. Зазначає, що авторка не посилається на будь-який ресурс органів державної влади, уповноважений на обробку персональних даних у даній сфері. У статті відсутні посилання на джерело інформації щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності, обставин вчинення правопорушення, відношення саме даної особи, особисті дані якої оприлюднено, до вказаної події. Єдиним офіційним джерелом, на яке робиться посилання у статті є ресурс «YouControl», інформація з цього ресурсу стосується роду діяльності особи та носить фрагментарний характер. Вказує, що оприлюднивши інформацію щодо місця його народження та реєстрації, авторка статті остаточно дала можливість ідентифікувати його особу, оскільки серед фізичних осіб-підприємців є ще особа з аналогічним прізвищем та іменем, однак зареєстрована у м. Одесі. Ідентифікувавши позивача, як фізичну особу-підприємця, з іменем  ОСОБА_5 , зареєстрованого у м. Маріуполь, основним видом діяльності якого є комп`ютерне програмування, відповідачі зробили можливим доступ до його персональних контактних даних, а саме номеру телефону, доступ до якого є загальнодоступним на відкритому ресурсі «Опендатабот» та який позивач зробив доступним з метою пошуку замовників.  ОСОБА_1 стверджує, що зазначені відповідачкою його дані у статті, яка була опублікована інтернет-виданням «ZAXID.NET» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ», дозволяють повністю ідентифікувати його та будь-хто з користувачів мережі інтернет з числа осіб, які є його знайомими та/або цікавляться його особою, мають змогу дізнатися інформацію, яка не призначена для широкого загалу, однак проти волі суб`єкта персональних даних була поширена на невизначене коло осіб. 
04.01.2024 року ОСОБА_1 звертався до редакції видання «Zaxid.net» (електронна скринька редакції - info@zaxid.net та автора статті: lazurkevychsofiia@ukr.net) з вимогою видалити статтю, однак жодної реакції на лист отримано не було. У подальшому представник позивача - Ювченко А.В. звернувся до редакції видання за адресою: м. Львів, пл. Галицька, 15 з письмовою заявою в інтересах свого довірителя про незаконну обробку і використання особистих даних від 29.01.2024, у якій поставив вимогу негайного видалення статті. Заява була направлена 29.01.2024 у електронній формі з цифровим підписом на офіційну адресу електронної пошти видання info@zaxid.netта наступного дня поштовим зв`язком на офіційну адресу: м. Львів, пл. Галицька, 15, однак відповіді на вказану заяву не надійшло, крім того станом на 09.02.2024 стаття не видалена. 
Зазначає, що він є фізичною особою-підприємцем, видом діяльності якого є комп`ютерне програмування. Споживачі його послуг є активними користувачами мережі Інтернет, плануючи замовити послуги, пропоновані позивачем, вони здійснюють перевірку виконавця робіт та крім характеристик сформованого багаторічною працею позитивного іміджу позивача, отримують відомості щодо кримінальної справи, що надає значних репутаційних втрат позивачу. Зазначає, що ознайомившись з інформацією, оприлюдненою відповідачами у статті, від співпраці з ним відмовилися два потенційних замовники. Крім того, публікація статті та поширена інформація, що є предметом дослідження у справі, призвели до напруження у відносинах позивача з друзями та близьким оточенням. Через поширення персональних даних він зазнав репутаційних втрат, як у сфері професійної діяльності, так і у особистій сфері, що призвело до душевних страждань та дискомфорту, пов`язаних з нерозумінням ситуації щодо збору та розповсюдження інформації щодо нього, приниженні його честі та гідності, а також ділової репутації. 
Вказує, що розмір заподіяної  йому моральної шкоди, з урахуванням ступеня, тривалості, тяжкості моральних страждань, істотності вимушених змін у життєвих стосунках, а також з урахуванням принципів розумності та співмірності, відповідності у поведінці відповідачів, що полягала у зухвалому нехтуванні нормами закону та його справедливими вимогами, оцінює у 100000 грн. Ввважає, що дії автора статті «Айтівця судили за спробу виїхати за кордон з підробленими документами на Львівщині», а також інтернет-видання «Zaxid.net» ТзОВ «ЗАХІД.НЕТ» щодо розміщення даної статті на ресурсі є недопустимими та такими, що зазіхають на встановлений конституційний порядок у сфері захисту персональних даних. 
Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Інтернет-видання «ZAXID.NET» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» про зобов`язання до вчинення дій, відшкодування моральної шкоди – відмовлено за безпідставністю позовних вимог.
29.07.2024 представник Інтернет-видання «ZAXID.NET» ТОВ «ЗАХІД.НЕТ» - Марушевський Д.М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЗАХІД.НЕТ» витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 40 000 грн.
Оскаржуваним додатковим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» 30 000 грн понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
19.08.2024 року рішення суду та додаткове рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
Вважає їх незаконними, необґрунтованими, такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що з огляду на те, що інформація щодо позивача була розміщена у ЄДРСР та на сайті «Судова влада України», судом першої інстанції при винесенні рішення у справі було застосовано Закон України «Про доступ до публічної інформації» у частині обов`язку розпорядника інформації з обмеженим доступом надавати таку інформацію у випадку, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. При цьому, ні ОСОБА_3 , ні видання «ЗАХІД.НЕТ» не зверталися до розпорядника інформації з обмеженим доступом - особистих даних позивача із запитом про будь-яку інформацію. Так, з метою ідентифікації особи, засудженої за вчинення відповідного кримінального правопорушення, описаного у вироку суду, розміщеному на ресурсі ЄДРСР, автором статті було вчинено додаткові дії: за номером рішення та провадження, зазначених у тексті рішення, було відшукано відповідний запис на ресурсі «Судова влада України» та встановлено прізвище, ім`я та по-батькові позивача. Після того, за його анкетними даними за допомогою бізнес-пошукової системи, яка потребує додаткової реєстрації YouControl, але є загальнодоступною,  ОСОБА_3 було встановлено та опубліковано цю інформацію у дописі, а саме, що засуджений є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є комп`ютерне програмування, а також те, що останній зареєстрований у м. Маріуполі. 
Проведене автором статті дослідження та подальше оприлюднення його результатів дало невизначеному колу осіб можливість ознайомлення з такою інформацією про позивача, а саме з адресою місця його реєстрації, номером мобільного телефону. Отже,  ОСОБА_3 свідомо та умисно вчинила низку дій, спрямованих на збирання, адаптування, використання та поширення шляхом розповсюдження для невизначеного кола осіб персональних даних щодо засудження позивача до кримінального покарання, а також даних, що дозволяють прямо ідентифікувати останнього, використовуючи при цьому інформаційні (автоматизовані) системи. 
Без вчинення відповідних дій, які законом віднесені до поняття «обробка персональних даних», встановити особу засудженого до кримінального покарання пересічному користувачу інформаційної мережі Інтернет досить проблематично. Не відносячись до жодного з державних органів, для реалізації повноважень якого необхідна обробка персональних даних про засудження до кримінального покарання (МВС, прокуратура, СБУ, Мінюст, суд тощо) відповідачі здійснили дії, прямо заборонені Законом України «Про захист персональних даних», чим порушили право позивача на невтручання в особисте життя. Однак, судом не було наведено критеріїв, відповідно до яких інформація, опублікована у статті, може становити суспільний інтерес відповідно до критеріїв перелічених у вище вказаному Законі України.
Вказує, що судом проігноровані доводи позивача, які ставлять під сумнів віднесення опублікованої інформації до такої, що може становити суспільний інтерес. Позивач не є публічною особою, чиновником чи держслужбовцем, особою яка впливає на будь-які значущі процеси у державі та суспільстві, тому факт опублікування його персональних даних, які законом віднесені до конфіденційної інформації очевидно порушує баланс між правом на повагу до особистого життя та правом на свободу вираження поглядів. 
Крім того, апелянт не погоджується з додатковим рішенням суду, оскільки представником    ОСОБА_3  не надано належних та достатніх доказів на підтвердження розумності розміру витрат на правничу допомогу, а висновки щодо його розумності не відповідають обставинам справи.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог представника ТОВ «ЗАХІД.НЕТ» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 та Інтернет-видання «ZAXID.NET» ТОВ «ЗАХІД.НЕТ» - Марушевський Д.М. проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду та додаткове рішення суду залишити без змін.
Позивач  ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_3 та Інтернет-видання «ZAXID.NET» ТОВ «ЗАХІД.НЕТ» - Марушевського Д.М., перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Стаття 23 Конституції України забороняє збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Відповідно до ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно з ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
За змістом ст. 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, кожному гарантується право на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.
Статтею 14 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.
Відповідно до ч. 2 ст. 276 ЦК України, якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.
Згідно з ч. 2 ст. 278 ЦК України, якщо особисте немайнове право фізичної особи порушене в номері (випуску) газети, книзі, кінофільмі, теле-, радіопередачі тощо, які випущені у світ, суд може заборонити (припинити) їх розповсюдження до усунення цього порушення, а якщо усунення порушення неможливе, - вилучити тираж газети, книги тощо з метою його знищення.
Згідно з статтею 4 Закону України «Про медіа», «діяльність у сфері медіа ґрунтується на принципах, свободи вираження поглядів і переконань, свободи поширення, обміну та отримання інформації, свободи діяльності суб`єктів у сфері медіа, у тому числі вільного визначення змісту інформації, свободи господарської діяльності у сфері медіа, гарантованості права на інформацію, відкритості та доступності інформації, достовірності і повноти інформації, правомірності одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, захищеності особи від втручання в її особисте та сімейне життя».
Відповідно статті 24 Закону України «Про інформацію» забороняються втручання у професійну діяльність журналістів, контроль за змістом поширюваної інформації, зокрема з метою поширення чи непоширення певної інформації, замовчування суспільно необхідної інформації, накладення заборони на висвітлення окремих тем, показ окремих осіб або поширення інформації про них, заборони критикувати суб`єкти владних повноважень, крім випадків, встановлених законом, договором між засновником (власником) і трудовим колективом, редакційним статутом».
Відповідно до ч. 1 ст. 117 Закону України «Про медіа», суб`єкти у сфері медіа та їх працівники не несуть відповідальності за поширення інформації, забороненої цим Законом, а також інформації, що не відповідає дійсності, порушує права і законні інтереси особи, якщо ця інформація, окрім іншого, містилася в офіційних повідомленнях або одержана від державних органів, органів місцевого самоврядування (в тому числі іноземних) у письмовій формі, в тому числі була оприлюднена на їхніх веб-сайтах та сторінках на платформах спільного доступу до інформації.
Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про захист персональних даних», дозволяється обробка персональних даних без застосування положень цього Закону, якщо така обробка здійснюється: 1) фізичною особою виключно для особистих чи побутових потреб; 2) виключно для журналістських та творчих цілей, за умови забезпечення балансу між правом на повагу до особистого життя та правом на свободу вираження поглядів.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. 
Судом встановлено, що 02 грудня 2023 року на сторінці аналітичного інтернет-видання «Zaxid.net» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» у розділі «Суспільство» було опубліковано статтю журналіста ОСОБА_4 «Айтівця судили за спробу виїхати за кордон з підробленими документами на Львівщині», посилання: aytivtsya_sudili_za_sprobu_viyihati_za_kordon_z_pidroblenimi_dokumentami_na_lvivshhini_n1575633.
У даній статті було зазначено наступну інформацію: «Мостиський районний суд Львівщини виніс вирок айтівцю ОСОБА_6 , який підробив документи щодо непридатності до військової служби та спробував виїхати за кордон. Суд призначив чоловіку 10,5 тис. грн штрафу. Як вказано у вироку суду, який винесли у листопаді 2023 року, уродженець Маріуполя ОСОБА_7 на початку серпня 2023 року захотів незаконно перетнути кордон. Він знайшов в інтернеті бланк тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, вніс свої анкетні дані, а також відомості щодо його непридатності до військової служби із виключенням з військового обліку на підставі висновку ВЛК. 14 серпня ОСОБА_7 спробував виїхати до Польщі на підставі підроблених документів. Чоловік приїхав у пункт пропуску в Шегинях, однак прикордонники виявили підробку. Щодо нього порушили кримінальну справу за фактом підробки документів та використання таких документів. Під час досудового розслідування ОСОБА_7 визнав свою провину. У вироку суду вказано, що чоловік є ФОПом. Згідно з даними бізнес-пошукової системи YouControl, ОСОБА_7 зареєстрований у Маріуполі та його основний вид діяльності комп`ютерне програмування. Справу розглянув суддя Юрій Кічак, який дослідив усі матеріали справи та визнав ОСОБА_8 винним у підробці документів, призначивши йому 10,5 тис. грн штрафу. На вирок ще може бути подана апеляція».
04.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся на адресу редакції видання «Zaxid.net» шляхом написання електронного листа на електронні скриньки самої редакції: info@zaxid.net та автора: ІНФОРМАЦІЯ_2 з вимогою видалити статтю.
У подальшому представник позивача - адвокат Ювченко А.В. звернувся до редакції видання за адресою м. Львів, пл. Галицька, 15 з письмовою заявою в інтересах свого довірителя про незаконну обробку і використання особистих даних від 29.01.2024, у якій поставив вимогу негайного видалення статті. Заява була направлена 29.01.2024 у електронній формі з цифровим підписом на офіційну адресу електронної пошти видання info@zaxid.net та наступного дня поштовим зв`язком на офіційну адресу м. Львів, пл. Галицька, 15.
Відповіді на вказані заяви ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 не отримували.
Матеріалами справи встановлено, що 01.12.2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень було опубліковано вирок у справі № 448/1976/23. У даному вироку зазначалося: «ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Маріуполь Донецької області; зареєстрованого за адресою; АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого». У вироку також було зазначено суть кримінально-караного діяння та обставини справи. Доступ до вироку у ЄДРСР є відкритим.
На офіційному сайті «Судова влада України» (за посиланням: https://court.gov.ua), в розділі «Стан розгляду справ» (за посиланням: https://court.gov.ua/fair/), за номером справи № 448/1976/23 наявна інформація про назву суду, єдиний унікальний номер справи, номер провадження, дата надходження до суду, склад суду, сторони спору, стадія розгляду. Доступ до цієї інформації є відкритим.
Таким чином, на офіційному сайті державного органу у відкритому доступі було опубліковано інформацію про особу обвинуваченого у справі № 448/1976/23 (зокрема, прізвище, ім`я, по батькові).
ЄДРСР та сайт «Судова влада України» (з офіційним доменом для всіх українських державних органів «gov.ua») є офіційними платформами спільного доступу до інформації (веб-сайтами) державного органу - Державної судової адміністрації України (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Відмовляючи у задоволені позову  ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду не здобуто належних доказів на підтвердження неправомірних дій журналіста  ОСОБА_3 щодо збирання, накопичення, зберігання, використання та поширення персональних даних ОСОБА_1 , що призвело до порушення його особистих прав та спричинення моральної шкоди. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалами справи та зібраним у справі доказам. 
Як вбачається з матеріалів справи, Інтернет-видання «ZAHID.net» є українським інтернет-виданням, що поширює інформацію у текстовій, аудіо, аудіовізуальній чи іншій формі, в електронному (цифровому) вигляді за допомогою мережі Інтернет на власному веб-сайті, діяльність видання регулюється Законом України «Про медіа», норми якого є спеціальними.
Наведена в статті журналістки  ОСОБА_3  інформація, зокрема щодо персональних даних позивача  ОСОБА_1 (прізвище, ім`я, місце народження, рід занять, опис обставин кримінального правопорушення вчиненого позивачем тощо) була отримана нею з веб-сайтів та сторінок на платформах загального доступу до інформації державних органів, де така інформація була оприлюднена без обмеження доступу до неї. Зокрема, інформація, що розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР) та на сайті «Судова влада України» (з офіційним доменом для всіх українських державних органів «gov.ua») є офіційними платформами спільного доступу до інформації (веб-сайтами) державного органу - Державної судової адміністрації України (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
З наведених мотивів,  ОСОБА_3 та Інтернет-видання «ZAXID.NET», як суб`єкти у сфері медіа, не можуть нести відповідальність за поширення інформації щодо  ОСОБА_1 02 грудня 2023 року на сторінці аналітичного інтернет-видання «Zaxid.net» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» у розділі «Суспільство» у статті журналіста Софії Лазуркевич «Айтівця судили за спробу виїхати за кордон з підробленими документами на Львівщині», посилання: aytivtsya_sudili_za_sprobu_viyihati_za_kordon_z_pidroblenimi_dokumentami_na_lvivshhini_n1575633, у якій на думку позивача мало місце розголошення його персональних даних.
Враховуючи наведене, ОСОБА_3 та інтернет-видання «ZAXID.NET» не несуть відповідальність за поширення інформації, яку розпорядники публічної інформації правомірно поширили на офіційних веб-сайтах раніше. Дана інформація є у загальному доступі та з нею може ознайомитись невизначене коло осіб. 
З огляду на забезпечення балансу між правом на повагу до особистого життя та правом на свободу вираження поглядів і наявністю значного суспільного інтересу до подій, описаних в статті, норми Закону України «Про захист персональних даних», на думку колегії суддів, не поширюються на дані правовідносини, оскільки така інформація була підготовлена журналістом та опублікована в онлайн-медіа виключно для журналістських цілей.
Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди, то суд першої інстанції правомірно зазначив, що позивачем не надано доказів, що підтверджують наявність завданої позивачу моральної шкоди та її розміру. Крім того, відсутній причинний зв`язок між шкодою і діями відповідачів. За таких обставин, відсутні підстав для стягнення з  ОСОБА_3 та Інтернет-видання «ZAXID.NET» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливі рішення, тому підстав для їх зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Враховуючи предмет спору, ціну позову, складність справи та її значення для сторін, час, необхідний для вчинення дій та надання послуг, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЗАХІД.НЕТ» 30 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у суді першої інстанції,оскільки такі є виправданими та відповідають критеріям розумності їх розміру, співмірності з ціною позову та складністю справи. Відтак, додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 серпня 2024 рокуслід залишити без змін.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду міста Львова від 12 липня 2024 року та додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 серпня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 27 лютого 2025 року.

Головуючий:                                                        Н.П. Крайник 

Судді:                                                                        Я.А. Левик

                                                                               М.М. Шандра