УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/5185/24         Головуючий у 1-й інст. Петровська М. В. 
Категорія 70         Доповідач Коломієць О. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді  Коломієць О.С.
суддів Талько О.Б., Павицької Т.М.
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №296/5185/24 за позовом   ОСОБА_1 до   ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини 
за апеляційною  скаргою  ОСОБА_2 ,  інтереси якого  представляє адвокат Макарська Карина Олександрівна 
на рішення  Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Петровської М.В.
в с т а н о в и в:
У травні 2024 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 500,00 грн., але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 22 грудня 2018 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, однак вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Від даного шлюбу у них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказувала, що вона є особою з інвалідністю другої групи, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач є особою з інвалідністю першої групи, отримує пенсію в розмірі 7 500 грн. щомісячно, однак добровільно аліменти на дитину не сплачує. Окрім того, ОСОБА_2 працює неофіційно в сфері ІТ. Таким чином має можливість сплачувати аліменти на утримання їх сина в розмірі 3 500,00 грн. щомісячно.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 31 травня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі від доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 31 травня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано виніс рішення про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500,00 грн., оскільки останній згоден сплачувати аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі всіх видів доходів, а не в твердій грошовій сумі. Вказує, що розмір аліментів в сумі 3500,00 грн. є для нього надмірним.
Зазначає, що аліменти в твердій грошовій сумі стягуються з осіб, які не мають щомісячного доходу, а він отримує пенсію щомісячно. Вказує, що не працює з 2019 року за станом здоров`я. На даний час він не працює, так як має першу групу інвалідності по зору. Через часті повітряні тривоги та стан здоров`я скаржник не може самостійно пересуватися по місту і йому потрібен супровід. Раніше на всіх незрячих було чотири супроводжуючих, а зараз лише одна. 
Вказує, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в гуртожитку УТОС і за місяць проживання йому необхідно сплачувати 2 500,00 грн. Після сплати аліментів та плати за комунальні послуги в нього зовсім не залишиться коштів для життя. 
Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом під час розгляду справи встановлено, що 22 грудня 2018 року між сторонами по справі був укладений шлюб, зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №483 (а.с.8).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2019 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).
ОСОБА_1 та син сторін ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою:   АДРЕСА_2 (витяг з реєстру територіальної громади №2023/004113567 та відповідь ВОМІРМП УДМС в Житомирській області № 1888/5801 від 18.06.2024) (а.с.7а).
Позивач ОСОБА_4 є особою з 2 групою інвалідності (довідка МСЕК № 906750) та отримує допомогу як особа з інвалідністю з дитинства в розмірі 2 361,00 грн. щомісячно з січня 2024 року (довідка № 1157 від 13.05.2024 року) (а.с.10).
Відповідно до платіжних інструкцій АТ «Універсал Банк», відповідач ОСОБА_2 сплачує кошти за послуги утримання гуртожитку (а.с.100-128).
Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААБ №665444, ОСОБА_2 є особою з інвалідності першої групи Б «по зору» з 19.11.2013 року з дитинства, безтерміново, потребує стороннього догляду (а.с.129-130).
Відповідно до довідки про доходи №9002290279302013, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Житомирському об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника (а.с.131).
За період з 01.01.2024 по 31.07.2024 роки сума пенсії ОСОБА_2 складає 20 420,00 грн., що вбачається з довідки про доходи №9002290279302013 (а.с.132).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обставин, які б унеможливлювали стягнення аліментів з відповідача не встановлено, відповідач визнав позов, тому стягненню підлягають аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 3 500,00 грн.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.
Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі 3 500,00 грн., погодитись не можна з огляду на наступне.
Відповідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 СК України).
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Судом встановлено, що дитина сторін проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 та відповідно зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати свою дитину, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині встановленого розміру аліментів у твердій грошовій сумі - 3 500,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини, та вважає, що вказаний розмір є завищеним з огляду на хворобу та матеріальне становище відповідача.
Зокрема, заслуговують на увагу доводи скаржника, що присуджений розмір аліментів в сумі 3 500,00 грн. є для нього надмірним, що підтверджується наданими до апеляційної скарги документами, зокрема, довідкою до акта огляду МСЕК серії 10ААБ №665444, згідно з якою ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи Б «по зору» з 19.11.2013 року з дитинства, безтерміново, потребує стороннього догляду (а.с.129-130), довідкою про доходи №9002290279302013, за змістом ОСОБА_2 перебуває на обліку в Житомирському об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника (а.с.131) та довідка про доходи №9002290279302013, з якої вбачається, що за період з 01.01.2024 по 31.07.2024 роки сума пенсії ОСОБА_2 складає 20 420,00 грн. (а.с.132). 
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів підлягає зменшенню з 3 500,00 грн. до 2 000,00 грн. Висновок суду першої інстанції про те, що відповідач визнав позов, і тому стягненню підлягають аліменти саме в розмірі 3500,00 грн., не свідчить про його спроможність сплачувати аліменти саме в такому розмірі, та такий визначений у справі розмір аліментів призведе до погіршення матеріального становища відповідача.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що з відповідача підлягають стягненню аліменти не в твердій грошові сумі 3 500,00 грн., як зазначала позивач у своїй заяві, а в розмірі від доходів відповідача, оскільки присудження аліментів не в твердій грошовій сумі, а частці від доходу, виходить за межі позовних вимог позивача.
Колегія суддів наголошує, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та саме на батьків покладено відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України та забезпечення гармонійного розвитку дитини.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідач надав достатньо доказів на підтвердження того, що він не має фінансової можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи про стягнення аліментів (пункт 3 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.
Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Макарська Карина Олександрівна, задовольнити частково. 
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 3 500,00 грн. до 2 000,00 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 03 березня 2025 року.

Головуючий                                                Судді