ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 березня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/7823/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,       
розглянув у письмовому  провадженні   апеляційні скарги 	 ОСОБА_1 та  Головного управління Пенсійного фонду України  в Запорізькій області 	
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 05.11.2024р. у справі №280/7823/24	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про: 	Головного управління Пенсійного фонду України  в Запорізькій області  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити  певні дії, 	

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024р.   ОСОБА_1 ,  в інтересах якого  діє адвокат Плужник М.В.,   звернувся  за допомогою системи «Електронний суд» до  Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України  в Запорізькій області  (далі – ГУ ПФУ  в Запорізькій області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити  певні дії /а.с. 1-9/ . 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.08.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/7823/24 та справа призначена до розгляду  за правилами спрощено позовного провадження  без повідомлення  (виклику) учасників справи /а.с. 41/.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові, на те, що з 23.03.2023р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ   в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 19.01.2024р. звернувся до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду трудової діяльності у районах Крайньої Півночі з урахуванням кратності та про зарахування у розрахунок заробітку відповідної довідки, але відповідачем йому було  відмовлено у перерахунку пенсії, вважаючи такі дії відповідача необґрунтованими і безпідставними та такими, що порушують його   право, тому просив суд: 
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком, із зарахуванням до загального страхового стажу та врахуванням при обчисленні коефіцієнту стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 14.10.1990р. по 19.10.1990р., з 01.01.1991р. по 07.06.1993р., в пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців, та з урахуванням заробітної плати згідно архівної довідки Архівного відділу адміністрації муніципального утворення «Ольський міський округ» від 09.03.2021р. № С-49/1, за період з 01.01.1989р. по 30.04.1993р.;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, починаючи з 23.03.2023р., відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до загального страхового стажу та врахуванням при обчисленні коефіцієнту стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 14.10.1990р. по 19.10.1990р., з 01.01.1991р. по 07.06.1993р., в пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців, та з урахуванням заробітної плати згідно архівної довідки Архівного відділу адміністрації муніципального утворення «Ольський міський округ» від 09.03.2021р. № С-49/1, за період з 01.01.1989р. по 30.04.1993р.        
Рішенням  Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2024р. у справі №280/7823/24 позовні вимоги   ОСОБА_1  задоволено частково;   визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1   у зарахуванні періоду його роботи в районах Крайньої Півночі з 14.10.1990р. по 19.10.1990р.   у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити з 19.01.2024р.   перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1   із зарахуванням періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 14.10.1990р. року по 19.10.1990р.  у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь   ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605,6 грн (суддя Сіпака А.В.)   / а.с. 52-56/.
Відповідач - ГУ ПФУ в Запорізькій області,  не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 01.12.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді  Сафронова С.В., Чепурнов Д.В. 
Апеляційна скарга  відповідача обґрунтована тим, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права у зв`язку з неправильним тлумаченням закону та висновки, викладені в рішенні не відповідають обставинам справи, а тому  просить скасувати рішення суду першої інстанції від 05.11.2024р. в частині задоволених позовних вимог та відмовити в задоволені позову в повному обсязі.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2024р. у справі №280/7823/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в  Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного  суду від 05.11.2024р.  у справі №280/7823/24 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи.
Позивач – ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Плужник М.В., не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 04.12.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу. 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Плужник М.В.,  у апеляційній скарзі  посилаючись на те, що судом першої інстанції  під час розгляду даної справи було неповне з`ясування обставин, що призвело до прийняття ним рішення  у справі з порушенням норм чинного матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції від 05.11.2024р.  у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2024р.  у справі №280/7823/24 апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2024р. у справі №280/7823/24 була залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
У встановлений судом строк позивачем недоліки апеляційної скарги було усунуто та ухвалами Третього  апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024р. у справі №280/7823/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2024р. у справі №280/7823/24 та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 25.02.2025р.,  про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки.  
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України  датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши  доводи апеляційних скарг та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з  наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.03.2023р.   перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій  області та отримує пенсію за віком, яку призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.08.2023р. у справі №280/3723/23, яке набрало законної сили 29.11.2023р.,  зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 23.03.2023р., із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 27.02.1991р. по 07.06.1993р.
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.08.2023р. у справі № 280/3723/23 позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 23.03.2023 року.
19.01.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з моменту призначення відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням архівної довідки Архівного відділу адміністрації муніципального утворення «Ольський міський округ» від 09.03.2021 року № С-49/1 (про розмір заробітної плати за період з жовтня 1987 року по квітень 1993 року), а також із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи Позивача в районах Крайньої Півночі з 14.10.1990 року по 19.10.1990 року, з 01.01.1991 року по 07.06.1993 року із розрахунку – один рік роботи за один рік шість місяців, та виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою пенсією з моменту призначення, з урахуванням виплачених сум /а.с. 12/.
Листом № 3014-1422/С-02/8-0800/24 від 21.02.2024р. /а.с. 13/, за результатом розгляду звернення, відповідач повідомив, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.08.2023р. у справі №280/3723/23 з 23.03.2023р. призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу зараховано період роботи з 27.02.1991р. по 07.06.1993р. Доплату за період з 23.03.2023р. по 30.11.2023р. нараховано разом з основним розміром пенсії 25.12.2023р. на картковий рахунок, відкритий в банківській установі. Також, повідомлено, що з 01.01.2023р. Російська Федерація в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. Москві, що призвело до розірвання дипломатичних відносин з Росією. Україна вийшла із багатосторонньої Угоди в сфері пенсійного забезпечення 19.06.2023р.,  та надано розрахунок  «Форма РС-право»  де період роботи з 14.10.1990р. по 19.10.1990р., з 01.01.1991р. по 07.06.1993р.   зарахований з урахуванням кратності 1.
Позивач, не погодившись з  такою відповіддю відповідача, щодо відмови у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу у пільговому обчисленні, а також щодо врахування довідки про заробітну плату, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Спірні відносини, які виникли між сторонами у справі врегульовано нормами Конституції України, якими серед іншого передбачено таке конституційне право як право особи на отримання пенсії, як складову частину права на соціальний захист, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України, а також нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно  ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р., основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що особа, яка подала заяву на зарахування пільгового стажу має надати документи, які підтверджують наявність пільгового трудового стажу. Документом, що підтверджує наявність пільгового трудового стажу є трудова книжка. У разі відсутності у трудовій книжці інформації, яка б містила відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, то документом, який підтверджує наявність такого стажу може бути уточнююча довідка з підприємства, де працював заявник.
Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що період роботи до 01.01.1991р. в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991р.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960р. № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР» від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», робітникам, переведеним, направленим або запрошеним на роботу в районі Крайньої Півночі, в умовах, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, на умовах укладання ними трудових угод про працю в цих районах на строк п`ять років, а на островах Північно-Льодовитого океану - два роки, надаються додатково наступні пільги: зараховуються один рік роботи у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при розрахунку стажу, який дає право на отримання пенсії за віком та інвалідності.
Згідно пункту 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР «Про розширення пільг для осіб, працюючих у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26.09.1967р. було скорочено тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, передбачених п.5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п`яти до трьох.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що особа, яка працювала в районах Крайньої Півночі, або в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі не менше трьох років до 01.01.1991р.  має право на пільговий розрахунок її стажу. Так, підставою для отримання пільгового стажу є сам факт роботи особи на Крайній Півночі, або в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі на умовах укладання нею трудової угоди не менше ніж на три роки. 
Отже, з огляду на наведене, для обчислення пільгового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №302/662/17-а, від 18.12.2018 у справі №263/13671/16-а, від 10.01.2019 у справі №352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10.09.2019 у справі №348/2208/16-а, від 14.11.2019 у справі №265/6105/16-а.
З матеріалів справи вбачається, що  в трудовій книжці №1286720 від 01.07.1984 позивача міститься записи,  про те,  що данні періоди роботи відносяться до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, що також підтверджується архівними довідками від 09.03.2021 №С-49, від 09.03.2021 №С-49/1 та від 19.05.2021 №С-142.
За таких обставин, колегія суддів вважає судом першої інстанції зроблено правильний висновок про неправомірність дій відповідача щодо  відмови  у зарахуванні за періоди з 14.10.1990р. по 19.10.1990р. із розрахунку  один рік роботи у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при розрахунку стажу, який дає право на отримання пенсії за віком.
Щодо доводів відповідача у апеляційній скарзі про те, що позивачем при зверненні для перерахунку пенсії,  з урахуванням періоду роботи в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні, позивачем не підтверджено, що у період з 14.10.1990р. по 19.10.1990р. він користувався пільгами, передбаченими для осіб, які  працювали в районах Крайньої Півночі, а тому відповідач не має обов`язку здійснювати перерахунок пенсії, колегія суддів вважає за необхідним зазначити наступне.
В даному випадку системний аналіз законодавства дає підстави для  висновку, що за загальним правилом позивачем було подано заяву про перерахунок та надано відповідні документи на підтвердження трудового стажу що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, щодо зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити (з урахуванням вже виплачених сум) позивачу пенсію за віком, врахувавши періоди роботи з  14.10.1990р. по 19.10.1990р., виходячи з пільгового розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців страхового стажу, з 19.01.2024р. (з дня звернення позивача із відповідною заявою). 
Щодо доводів позивача у апеляційній скарзі про зарахування до стажу роботи в районах Крайньої Півночі  період з 01.01.1991р. по 07.06.1993р. на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік та шість місяців, колегія суддів  вважає зазначити наступне.
Пільговому обчисленню підлягає лише період роботи до 01.01.1991р., оскільки положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993р. лише надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.
Отже, ні в Тимчасовій угоді від 19.01.1993р, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., не передбачено пільг (кратності) при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Не передбачено таких пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01 січня 1991 року нормами  Законів України «Про пенсійне забезпечення»   та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 08.07.2021р. у справі №459/2778/16-а, від 31.01.2018р. у справі №676/7065/14-а, від 30.05.2019р. у справі №348/2974/14-а, від 19.09.2019р. року у справі №348/2208/16-а.
Так, враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991р. у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати згідно архівної довідки від 09.03.2021р. №С-49/1 за період з 01.01.1989р. по 30.04.1993р.
Питання призначення пенсії застосовуються правила, передбачені договорами (угодами) між Україною та іншими державами.
Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода від 13 березня 1992 року), яка була чинною та виконувалась державою Україна на момент первинного звернення позивача про перерахунок пенсії, закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
При цьому, метою Угоди від 13 березня 1992 року є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди від 13 березня 1992 року, встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.
Згідно з частинами другою та третьою ст. 6 цієї Угоди, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж.
Тобто, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, а тому заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.
Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав №01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.
Статтею 3 Угоди від 13 березня 1992 року також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом рф про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи рф відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства рф.
Згідно вимог  статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII  (далі - Закон № 1788-ХІІ), який введений в дію з 01 січня 1992 року, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до  Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування»  нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)
Як передбачено  статтею 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Як визначено п. 2  ст. 41 Закону № 1058-IV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), зокрема, отримувані особою до набрання чинності цим Законом (до 01 квітня 2004 року), у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), (до 01 липня 1998 року) - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Районний коефіцієнт - показник відносного збільшення заробітної плати з метою компенсації додаткових витрат і підвищених витрат праці, пов`язаних з виконанням роботи і проживанням в регіонах з важкими кліматичними умовами. В даний час районні коефіцієнти, розмір яких від 1,1 до 2,0, застосовуються до заробітної плати працівників, зайнятих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них, районах Сибіру, Далекого Сходу, Уралу, північних регіонах європейської частини рф.
Тобто, такий коефіцієнт пов`язаний саме із проживанням та роботою особи на території, в тому числі, районів Крайньої Півночі.
При цьому, як вірно зазначено судом, що  Законом №1788-XII  та  Законом № 1058-IV, які були чинними в спірний період роботи позивача та на час призначення пенсії, не врегульовано питання включення до заробітної плати для обчислення пенсії північної надбавки та районного коефіцієнта.
Крім того, наведеними  Законами  регулюються питання включення заробітку за період страхового стажу, що є відмінним від трудового. Спірний період роботи позивача не є страховим в розумінні  Закону №1058-IV, оскільки набутий не на території України і внески сплачувалися не до системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування України, у зв`язку з чим правила щодо обчислення пенсії з урахуванням такого заробітку застосовуються з урахуванням двосторонньої міжнародної угоди, якою є Тимчасова Угода між Урядом України та Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року.
Також, питання неврахування при розрахунку пенсії північної надбавки було предметом розгляду Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка в постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №489/5283/16-а дійшла висновку, що законодавством не передбачено право осіб на врахування до заробітку, з якого обчислюється пенсія, північної надбавки, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі. Факт сплати роботодавцем позивача страхових внесків з вказаних сум виплаченої надбавки в даному випадку жодного значення для вирішення спору не має.
Отже, при обчисленні пенсії не враховується заробіток, до якого входить північна надбавка, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.02.2021р. у справі №266/258/16-а.
Отже, з огляду на вищезазначене, колегія суддів, вважає, що відповідач діяв відповідно до положень чинного законодавства, і тому правомірно не враховано вказану довідку при обрахунку пенсії позивача.
З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і   ухвалено законне рішення   про часткове задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не було встановлено,   тому колегія суддів вважає за необхідне   рішення суду першої інстанції від 05.11.2024р.   у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційні скарги  позивача та  відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційних скаргах,   суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального   права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційні  скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України  в Запорізькій області -  залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2024р. у справі №280/7823/24 – залишити без змін. 
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.
Повний текст виготовлено та підписано – 04.03.2025р.     
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов