Номер провадження: 22-ц/813/5613/24 
Справа № 494/822/24
Головуючий у першій інстанції Панчишин А.Ю.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
19.12.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,
з участю секретаря судового засідання Крупська М.Г.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 09 травня 2024 року
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
                                        в с т а н о в и в:
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування зазначивши, що 22.11.2022 року сторони уклали шлюб. 
З березня 2023 року шлюбні відносини між сторонами припинено, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Відповідач згоди на розірвання шлюбу не дає, тому вимушена звернутися до суду.
Позивач просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.11.2022 року у Березівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис 260; після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище “ ОСОБА_3 ”.
Березівський районний суд Одеської області ухвалою від 09 травня 2024 року відмовив у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивач не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт її та відповідача звернення до органів РАЦСу. Так, зокрема, до суду не надано відмови державного органу реєстрації актів цивільного стану у розірванні шлюбу, відмови у прийнятті відповідної заяви органом РАЦСу, або даних про заперечення відповідачем проти розірвання шлюбу чи ухилення його від звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану з спільною заявою про розірвання шлюбу. 
Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначений позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки існує інший, позасудовий спосіб вирішення питання про розірвання шлюбу між подружжям, що немає неповнолітніх дітей, який позивачем не дотриманий у відповідності до вимог чинного законодавства. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 09 травня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що жодним нормативним актом не передбачено надання до суду в рамках розгляду справи про розірвання шлюбу будь-яких доказів, які б підтверджували звернення сторін до органів РАЦС, надання відмови державного органу реєстрації актів цивільного стану у розірванні шлюбу, відмови у прийнятті відповідної заяви органом РАЦС, або даних про заперечення відповідача проти розірвання шлюбу чи ухилення його від звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану з спільною заявою про розірвання шлюбу.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року роз`яснювалося відповідачу право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву не надходило.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2024 року в цій справі визначено головуючим суддю Коновалову В.А., у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_4 .
Позивач в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, що підтверджується довідковим листом.
Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, судову повістку отримав 27.11.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт її та відповідача звернення до органів РАЦСУ. Так, зокрема, до суду не надано відмови державного органу реєстрації актів цивільного стану у розірванні шлюбу, відмови у прийнятті відповідної заяви органом РАЦСУ, або даних про заперечення відповідачем проти розірвання шлюбу чи ухилення його від звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану з спільною заявою про розірвання шлюбу. 
Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначений позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки існує інший, позасудовий спосіб вирішення питання про розірвання шлюбу між подружжям, що немає неповнолітніх дітей, який позивачем не дотриманий у відповідності до вимог чинного законодавства.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до пункту 1 частини 1статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно дост.110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Аналіз зазначених норм права свідчить про право особи звернутись до органів РАЦСУ із заявою про розірвання шлюбу, а не її обов`язок, який повинен передувати зверненню з такою заявою до суду.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК.
Із матеріалів справи вбачається, що 22.11.2022 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 260, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.11.2022 року.
Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу позивачка в обґрунтування зазначила, що з березня 2023 року шлюбні відносини між сторонами припинено, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Відповідач згоди на розірвання шлюбу не дає, тому вимушена звернутися до суду.
Суд першої інстанції зазначаючи про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки існує інший, позасудовий спосіб вирішення питання про розірвання шлюбу між подружжям, що не має неповнолітніх дітей, який позивачкою не був дотриманий не врахував обставин зазначених позивачем в позовній заяві та не звернув увагу, що у випадку відсутності неповнолітніх дітей подружжя особа вправі подати заяву про розірвання шлюбу до органу реєстрації актів цивільного стану, однак це не є її обов`язком звертатися саме в даний орган і один з подружжя вправі звернутися безпосередньо до суду з позовом про розлучення, що не суперечить ч. 1ст. 110 СК України.
Колегія суддів звертає увагу, оскільки в даному випадку подружжя вправі звернутися до суду із заявою про розірвання шлюбу, то законодавством України не передбачено обов`язковість надання суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт звернення сторін до органів РАЦСУ, зокрема, відмови державного органу реєстрації актів цивільного стану у розірванні шлюбу, відмови у прийнятті відповідної заяви органом РАЦСУ, або даних про заперечення відповідачем проти розірвання шлюбу чи ухилення його від звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану з спільною заявою про розірвання шлюбу не є обов`язком позивача.
Суд першої інстанції зазначене не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у зв`язку з тим, що існує інший, позасудовий спосіб вирішення питання про розірвання шлюбу між подружжям, що немає неповнолітніх дітей, який позивачем не дотриманий.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 09 травня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 19 грудня 2024 року.
Головуючий                                                                В.А. Коновалова
Судді                                                                         О.Ю. Карташов 

Ю.П. Лозко