П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  677/1613/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Васільєв С.В.   
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
05 лютого 2025 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Бердоус Ю. М., 
представника позивача: Шевчука В.В.       

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

4. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в порушення вимог ст.ст. 254,256,258 КУпАП розгляд справи провів без складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не забезпечив право на захист, за відсутності позивача, а копію постанови про накладення адміністративного стягнення в порушення п.5 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 ОСОБА_1 рекомендованим листом не надіслав.

5. Також ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом, зазначаючи, що 24.03.2024  він перебував в якості пасажира у стоячому на місці автомобілі близько 21:10 хвилин 24.03.2024 у місті Красилові. Позивач зазначає, що фактичні обставини події, що сталась близько 20 години 49 хвилин 24.03.2024, свідчать про те, що транспортним засобом він не керував, а отже не мав обов`язку передбаченого пунктом 2.1 ПДР.

6. Крім цього, згідно змісту оскаржуваної постанови, працівниками поліції було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1739007 за ч.1 ст. 126 КУпАП лише 25.03.2024, наступного дня після вчинення ОСОБА_1 правопорушення, тобто зазначена постанова була складена відповідачем не на місці вчинення правопорушення.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1739007, водій ОСОБА_1 24.03.2024 о 20:49:18 у місті Красилові по вул. Михайла Грушевського 140Б, керуючи транспортним засобом, на законну вимогу працівника поліції не мав при собі, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР - керування ТЗ особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування

8. Дата та час розгляду справи – 25.03.2024 о 08:30:06. Прийняте рішення – штраф 425 грн.

9. Відповідно до наданих відповідачем суду відеодоказів (у електронному вигляді), слідує, що працівники поліції 24.03.2024 о 20:56, після зупинки автомобіля, неодноразово просили водія - ОСОБА_1 , відчинити вікно, та пред`явити для ознайомлення документи - техпаспорт та посвідчення водія. Через певний час водій запитав: “на якій основі?”. Після повідомлення водію про причини зупинки останній перепитав: “яка лампа не світить?”, та після відповіді поліцейського зачинив вікно автомобіля.

10. Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.11.2024 у справі №677/583/24   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

11. Згідно вказаної постанови, 24.03.2024 о 20 год. 49 хв. в м. Красилів по вул. Грушевського, 140 б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault», моделі «Espace», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у закладі охорони здоров`я КНП Красилівська БЛ та підтверджується висновком медичного закладу № 2 від 24.03.2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

12. У вказаному судовому рішенні суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вина правопорушника, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 255085 від 24.03.2024 року; оглянутими файлами відеозаписів адміністративного правопорушення, із сукупності яких встановлено, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими, на пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився, однак погодився пройти огляд в медичному закладі, та такий огляд пройшов. За результатами огляду висновком медичного закладу № 2 від 24.03.2024 року встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

13. Також під час перегляду в судовому засіданні відеозапису (який долучений до матеріалів справи) встановлено те, працівниками поліції переслідується транспортний засіб в темну пору дня, який потім приймає праву сторону та зупиняється. Потім, на відео відображено те, що людина, яка перебуває в (цьому ж) автомобілі на водійському сидінні не реагувала (тривалий час) на вимоги поліцейських відчинити двері автомобіля, роблячи вигляд, що водій спить. Надалі, автомобіль водій відчинив, в автомобілі крім ОСОБА_1 більше нікого не було, а тому спростовуються покази (які були надані стороною захисту у вигляді протоколів опитування адвокатом особи за їх згодою) свідків з боку ОСОБА_1 . Також суд прийшов до висновку, що дана обставина також підтверджує факт керування вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 .

14. Хмельницький апеляційний суд постановою від 10 грудня 2024 року постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2024 стосовно ОСОБА_1 залишив без змін, а апеляційну скаргу захисника Шевчука В.В. - без задоволення.

15. Не погоджуючись із вказаною постановою позивач оскаржив її до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

18. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

19. Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

20. Відповідно до пунктів 2.1 «а», «б», «ґ» ПДР України водій зобов`язаний мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

21. Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

22. Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

23. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

24. Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

25. При цьому, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

26. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

27. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

28. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

29. Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи.

30. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

31. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

32. Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

33. Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

34. Згідно ст.31 Закону «Про Національну поліцію» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

35. Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

36. Згідно оскаржуваної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, керуючи транспортним засобом, на законну вимогу працівника поліції не мав при собі (не пред`явив) посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

37. Представником відповідача на підтвердження правомірності прийнятого рішення надано до суду надано відеозапис, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеоматеріали у своїй сукупності надають можливість перевірити усі суттєві обставини інкримінованого позивачу правопорушення, зокрема,  факт керування транспортним засобом.

38. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 24.03.2024 о 20 год. 49 хв. підтверджується також постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.11.2024 у справі №677/583/24, залишеною без змін Хмельницьким апеляційним судом постановою від 10 грудня 2024 року.

39. Як вірно зазначив суд першої інстанції, щодо нескладення протоколу у спірному випадку, згідно ст.258 КУПАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких, зокрема, віднесено до компетенції Національної поліції. При цьому, згідно ст.222 КУПАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, які передбачені, зокрема, частиною першою статті 126 КУПАП.

40. Отже, доводи про необхідність складення у спірному випадку протоколу є помилковими.

41. Крім того, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що саме по собі складення постанови на наступний день (25.03.2024 о 08:30:06) після вчинення правопорушення (24.03.2024 о 20 год. 49 хв.) не свідчить про протиправність такої постанови.

42. Суд також звертає увагу на те, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови не тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість, національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним, та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

43. Матеріали справи свідчать, що позивач згідно приписів ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовується позов, не надав доказів, які би спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

44. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

45. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

46. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

47. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

48. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

49. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Постанова суду складена в повному обсязі 05 лютого 2025 року.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Сушко О.О.