УХВАЛА 
03 березня 2025 року                                                      
м. Київ
справа № 646/1246/22
провадження № 61-1974ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року в провадженні за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківгаз» про визнання дій неправомірними, відновлення газопостачання, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ: 
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2023 року (провадження № 61-14655ск23) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року.
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2023 року.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 січня 2024 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 04 липня 2024 року, вказану заяву повернуто заявнику в зв`язку із зловживанням ним процесуальними правами під час викладу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
У липні 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2023 року.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2024 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року, вказану заяву залишено без розгляду в зв`язку з пропуском ОСОБА_1 строку звернення до суду із заявою.
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що оскарження в апеляційному порядку ухвали про повернення заявнику первинно поданої заяви щодо перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення, не є поважною причиною для поновлення строку на звернення із заявою в порядку статті 423 ЦПК України.
У січні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2025 року (провадження № 61-834ск25) вказану касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду в зв`язку із зловживанням заявником процесуальними правами під час викладу ним касаційної скарги.
У лютому 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, а ухвалу місцевого суду залишити в силі.
Касаційна скарга мотивована тим, що після отримання в грудні 2023 року ухвали Верховного Суду, якою заявнику відмовлено у відкритті касаційного провадження щодо оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року, він у січні 2024 року звернувся до суду із заявою про перегляд рішення першої інстанції за нововиявленими обставинами, проте вказана заява була повернута ухвалою місцевого суду від 05 січня 2024 року, в якій містилася вказівка про право її оскарження в апеляційному порядку.
Оскільки апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу місцевого суду без змін, заявник повторно у липні 2024 року звернувся із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, яка, на його переконання, була подана в межах строків, визначених пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України. 
Також вказує, що у грудні 2024 року ним була подана заява про відвід головуючого судді апеляційного суду Мальованого Ю. М. та судді Яцини В. Б., які здійснювали перегляд рішення суду першої інстанції по суті позовних вимог, що призвело до порушення його прав та стало підставою для подання дисциплінарної скарги на вказаних суддів.
Вважає, що вказані судді вчинили дії на користь відповідача за матеріальну винагороду та на ґрунті особистої помсти за подання ОСОБА_1 дисциплінарної скарги. 
Серед іншого, заявник посилається, на те, що суд апеляційної інстанції вийшов за межі апеляційного розгляду, надавши оцінку нововиявленими обставинам, зазначеним в заяві, адже предметом перегляду була ухвала суду першої інстанції, якою його заяву залишено без розгляду в зв`язку із пропуском строку на її подання.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
У відповідності до частин першої, другої статті 427 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді або колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що встановлений пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України тридцятиденний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесуальним, не є присічним і може бути поновлений за загальними правилами у випадках, передбачених статтею 127 ЦПК України.
Якщо заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано після закінчення процесуального строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду відповідно до частини другої статті 126 ЦПК України.
Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29 січня 2025 року в справі № 161/927/22 (провадження № 61-3690св24).
Отже, вирішуючи питання щодо дотримання строку звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суди мають керуватися статтями 126, 127, 424 ЦПК України.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2023 року у справі № 522/6750/17 (провадження № 61-12516св22).
Тобто вирішення питання про відкриття провадження про перегляд рішення за нововиявленими обставинами за заявою, яка подана з пропуском встановленого законом процесуального строку, можливе лише після вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку.
Встановивши, що ОСОБА_1 у липні 2024 року звернувся із заявою про перегляд рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2023 року, про наявність обставин, які на думку заявника є нововиявленими, позивач (заявник) дізнався у грудні 2023 року після отримання ухвали Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження в справі, а обґрунтованих та поважних причин пропуску строку на подання заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами не навів, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про залишення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами без розгляду з підстав пропуску строку, встановленого пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України, який сплинув.
Довід касаційної скарги, що вперше заявник звернувся до суду із заявою про перегляд рішення першої інстанції за нововиявленими обставинами у січні 2024 року, проте вказана заява була повернута ухвалою місцевого суду від 05 січня 2024 року, в якій містилася вказівка про право її оскарження в апеляційному порядку, тому тільки після її перегляду, заявник повторно у липні 2024 року звернувся із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, яка, на його переконання, була подана в межах строків, визначених пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України, Верховний Суд відхиляє з огляду на таке. 
Результат апеляційного перегляду ухвали місцевого суду не можна ставити в залежність від права повторного подання заяви після її повернення, що за аналогією норми права визначено частиною сьомою статті 185 ЦПК України, адже особа, з метою реалізації своїх процесуальних прав має бути обачливою задля недопущення негативних для неї наслідків, як то пропуск процесуального строку.
Тобто, якщо норми процесуального права передбачають повторне подання заяви, в межах розумних строків після її повернення, особа має вчинити відповідні дії, не зволікаючи в часі.
Вказана ситуація не є правом вибору способу реалізації процесуальних прав (оскарження, не оскарження судового рішення), а є дотримання заявником строків звернення до суду в буквальному розумінні норм процесуального права.
Отже, за вказаних обставин, оскарження ОСОБА_1 в апеляційному порядку ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 січня 2024 року жодним чином не зупинило перебіг процесуальних строків щодо подання ним заяви про перегляд рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2023 року.
Довід касаційної скарги про заявлення відводу суддям апеляційного суду Мальованому Ю. М. та судді Яцині В. Б., які здійснювали перегляд рішення суду першої інстанції по суті позовних вимог, Верховний Суд визнає безпідставним, оскільки відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Серед іншого, виключається участь судді у перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами лише в разі скасування такого рішення (частина п`ята статті 37 ЦПК України).
Аргумент касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції вийшов за межі апеляційного розгляду, надавши оцінку нововиявленим обставинам, зазначених в заяві, адже предметом перегляду була ухвала суду першої інстанції, якою його заяву залишено без розгляду в зв`язку із пропуском строку на її подання, Верховний Суд відхиляє, зважаючи на те, що предметом апеляційного перегляду та перевірки було дотримання ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ця обставина судами попередніх інстанцій перевірена, у зв`язку з чим суди обґрунтовано відмовили заявнику в поновлення пропущеного строку, а його заяву залишили без розгляду. 
Виклад апеляційним судом мотивів щодо обставин, які не були предметом перевірки не впливають на кінцевий результат та правильність ухваленого судового рішення, яким залишено без змін ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2024 року.
Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судами, зводяться до переоцінки судами доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
Європейський суд з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року є необґрунтованою.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року в провадженні за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківгаз» про визнання дій неправомірними, відновлення газопостачання, відшкодування моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                      Н. Ю. Сакара      
                                                                                                                  О. В. Білоконь 
                                                                                                                  О. М. Осіян