ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25 лютого 2025 року                                                           м. Чернівці
справа № 715/1955/24
провадження №22-ц/822/142/ 25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.
секретар Собчук І.Ю.
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Глибоцька селищна рада Чернівецького району Чернівецької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Глибоцька селищна рада Чернівецького району Чернівецької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Позов обґрунтовано наступним. З 2005 року позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу в органах ДРАЦС із ОСОБА_3 . Проживали разом в будинку в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі договору дарування.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Для прийняття спадщини, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, який можна встановити тільки в судовому порядку.
Позивач зверталась до суду для встановлення цього факту в окремому провадження, проте її заява була залишена без розгляду, оскільки заінтересована особа ОСОБА_4 не визнала її вимоги, а тому вона звернулась до суду в позовному провадженні.
Просила задовольнити її позовні вимоги та встановити факт її проживання з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з липня 2005 року по 24.03.2023 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Глибоцька селищна рада Чернівецького району Чернівецької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу – відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 року та ухвалити нове, її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
В апеляційній скарзі   ОСОБА_1  вважає рішення незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що суд безпідставно відмовив в позові, оскільки належними доказами позовні вимог були доведені. 
Зазначала, що з 2005 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 . Проживали спільною однією сім`єю, в будинку який належав ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .
Для прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. 
За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів.
Факт її проживання з ОСОБА_3 як чоловіка та дружини підтверджено поясненнями свідків, довідкою №2 від 12.01.2024 року виданою Глибоцькою селищною радою, відповідно до якої, ОСОБА_1 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 з 2005 року.
Зазначає, що є пенсіонеркою, в неї не має житла, відповідач у справі, яка являється сестрою її покійного цивільного чоловіка, ніякого відношення до майна яке перебувало у власності її покійного цивільного чоловіка, не має. Відповідач вигнала її із будинку де вона разом зі своїм покійним цивільним чоловіком вели господарство, ремонтували його, доглядали за ним, сплачували комунальні платежі, здійснювали побутові покупки. Вона ночує у знайомих. Відповідачка навмисно розбиває вікна в будинку, проникла до його приміщення, розбила пічку, розкидає її особисті речі, які там знаходяться. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.  Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 року – без змін.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Димка, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Причиною смерті стала ішемічна хвороба серця, що підтверджується довідкою про причину смерті за №17 від 24.03.2023 року.
Відповідно до довідки старости с. Димка №374 від 18.07.2024 року ОСОБА_2 поховала свого брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З відповіді на адвокатський запит №373 від 28.09.2023 року встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у будинку за адресою АДРЕСА_1 проживала і проживає без реєстрації по даний час його співмешканка ОСОБА_1 . 
Відповідно до довідки №167 від 01.04.2024 року, яка видана Старостинським округом №6 Глибоцької селищної ради, ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з 2005 року по сьогоднішній день.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.10.2029 року вбачається, що власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . 
З копій постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП від 09.08.2021 року (715/18/29/21), від 6.01.2017 року (715/66/17), від 16.10.2018 року (715/2208/18) вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення насильства в сім`ї по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_1 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. ч.1,2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення суду першої інстанції вказаним вимогам відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не підлягає встановленню, оскільки не породжує юридичних наслідків для позивача. Судом було враховано, що встановлення цього факту необхідно позивачу для отримання права на спадщину, проте рідна сестра померлого - ОСОБА_2 є спадкоємицею другої черги та прийняла спадщину.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Позивач звернувшись з позовом, просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_3 .
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції відмовляючи в позові, не врахував того, що вона з 2005 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 у його будинку за адресою АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім?єю, як чоловік та жінка. 
Звертаючись із позовом, позивач просила встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для отримання права на спадщину.
Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
          Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.
          Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.
У відповідності до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.
Аналіз наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові компоненти: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 31 травня 2022 року у справі № 554/8629/17 (провадження № 61-3012св21).
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи позовну вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка слід врахувати, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності надані сторонами докази щодо підтвердження та спростування вимог позивача про її проживання однією сім`єю з померлим, заслухавши пояснення свідків, дослідивши письмові докази, встановив, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом та взаємними правами та обов`язками в період часу з 2005 року і по день смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Такий висновок суду є правильним та підтверджений належними доказами по справі. 
       Позивач звернулась з даним позовом, посилаючись на те, що встановлення факту їй необхідно для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України.
Судом першої інстанції було встановлено, що з повідомлення приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М. вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємицею другої черги за законом, яка прийняла спадщину є його рідна сестра ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталась.
З огляду на те, що встановлення позивачеві факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно їй для отримання права на спадщину за законом разом із спадкоємцем другої черги та самостійно не породжує юридичних наслідків, тому факт проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в цій конкретній справі, не підлягає встановленню, оскільки не породжує юридичних наслідків для позивача.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 30 червня 2023 року у справі № 686/19661/20 (провадження № 61-11031св22).
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.
Враховуючи зазначене, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд
ухвалив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 27 лютого 2025 року

Судді:                                                І.Б. Перепелюк
                                                       І.М. Литвинюк
І.Н. Лисак