Справа № 991/1491/25
Провадження № 1-кс/991/1492/25

УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження за скаргою

21 лютого 2025 року	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 перевірив скаргу ОСОБА_2 від 12.02.2025.

18.02.2025 до суду надійшла зазначена скарга «на здійснення процесуального забезпечення у кримінальному провадженні № 62024000000000319 від 18.04.2024 за ч. 2 ст. 364 КК України щодо неправомірних дій, вчинених Директором НАБУ ОСОБА_3 , слідчими ГСУ ДБР».
В обґрунтування своєї скарги остання вказала, що «при проведенні досудового розслідування слідчим ДБР, в його службовий обов`язок входить збір доказової бази, дієвих фактів корупції та особливо важливо - встановити факт нелегальної легалізації дитячого будинку із розграбуванням коштів із державного бюджету, який у 6 000 разів перевищив кошторис БМР та у відмиванні викрадених коштів та нерухомості - злочинним шляхом. Щодо якісного та компетентного розслідування у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 364 КК України, слідчому необхідно встановити корупційний мотив віджаття та захвату у всіх 5-х дітей державний будинок, та встановити корупційні схем, за якими був віджатий будинок без правовстановлюючих документів на будинок».
Також особа, яка звернулася зі скаргою, зазначила, що її не було визнано потерпілою у згаданому кримінальному провадженні та не залучено її до досудового розслідування; слідчим ГСУ ДБР не долучено офіційних документів, які підтверджують дієві факти злочинів; останнім також не проведено експертизи вартості БМР згідно з актом введення; слідчим не здійснено в рамках дізнання обґрунтування кошторисної вартості будівництва в цінах 1996, коли карбованець дорівнював 1 долару США; слідчий не встановив причин та обставин через які її сім`я та діти довгий час не проживають у будинку; слідчий також мав встановити, що дитячий будинок став джерелом збагачення «пройдисвіту», який примножив свої статки у 100 разів, а тепер надає неправомірну вигоду.
У прохальній частині своєї скарги ОСОБА_4 просила:
«1. зобов`язати слідчого надати суду документи та кримінальну справу згідно кримінального провадження за ч. 2 ст. 364 КК України;
2. зобов`язати слідчого ГСУ ДБР у проведенні слідчих дій по факту злочину у розграбуванні державного бюджету із метою збагачення - у викраденні державних коштів кол. чол. ОСОБА_5 ;
3. зобов`язати слідчого про здійснення та встановлення факту злочину щодо умисного та продуманого розграбування коштів злочинним угрупуванням по корупційних схемах - керівниками правоохоронними органами, поліцією, прокуратурою».
Перевіривши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у відкритті провадження за нею слід відмовити, зважаючи на таке.
Окремою формою судової діяльності відповідно до кримінального процесуального закону є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.
Однією з форм такого контролю є розгляд скарг на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора у порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК).
Слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню (ч. 4 ст. 304 КПК).
У частині першій статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до цієї норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора:
1)        бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2)        рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3)        рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4)        рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5)        рішення прокурора, слідчого, про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6)        рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7)        рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8)        рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1)        рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10)        повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11)        відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Зі змісту поданої скарги неможливо достовірно встановити, яке ж саме рішення, дію чи бездіяльність слідчого оскаржує ОСОБА_6 .
Так, у своїй скарзі остання просила слідчого суддю зобов`язати слідчого ГСУ ДБР в межах кримінального провадження № 62024000000000319 провести слідчі дії «по факту злочину у розграбуванні державного бюджету із метою збагачення - у викраденні державних коштів кол. чол. ОСОБА_5 » та встановити факт злочину «щодо умисного та продуманого розграбування коштів злочинним угрупуванням по корупційних схемах - керівниками правоохоронними органами, поліцією, прокуратурою».
Водночас безпосередньо з аналізу скарги, слідчий суддя не вбачає в ній рішень або бездіяльності, які можуть бути предметом оскарження на досудовому розслідуванні в порядку ст. 303 КПК.
Тобто, фактично, особою, яка звернулася із скаргою, навіть не оскаржується конкретна дія, бездіяльність чи рішення уповноважених осіб ДБР. Вона лише просить слідчого суддю зобов`язати слідчого ДБР вчинити певні дії.
До своєї скарги ОСОБА_6 також долучила заяву від 31.01.2025, в якій просила слідчого ГСУ ДБР:
«Провести слідчі дії у дізнанні щодо нелегальної легалізації із розграбуванням та із умислом, викрадених коштів з державного бюджету, які виділялися казначейством м. Києва і які йшли на будівництва будинку у м. Вишгороді та у повному захваті по корупційних схемах, без правовстановлюючих документів, дитячий будинок по вул. Шевченка, 7; наполягала, щоб зібрані дієві факти по дитячому будинку особисто Директор ДБР ОСОБА_7 передав Директору НАБУ ОСОБА_8 , що будинок вартий по всім критеріям до НАБУ розглядатися детективами НАБУ».
Однак у матеріалах скарги відсутні будь-які підтверджуючі відомості звернення останньої з такою заявою, зокрема до слідчого ГСУ ДБР. Окрім цього, відсутня також інформація щодо результатів розгляду такої заяви уповноваженими особами ДБР.
У зв`язку з викладеним, зважаючи на відсутність правових підстави для розгляду скарги слідчим суддею, у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 необхідно відмовити.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-        відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 ;
-        копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                         ОСОБА_1